A zajártalmak ellen füldugót is vigyünk, hiszen nem lehet egész nap menekülni, ide-oda költözni a strandon. Nyafog a közelben heverő népes család elkényeztetett gyermeke? Dörömböl a metál egy ifjú, sátánista csapat magnójából? Zámbó Árpy-t hallgat a közeli büfés? Négy kisgyerek egyszerre bömböl, mert a lángos és a fagyi után nem kap vattacukrot? Ilyenkor módfelett praktikus a füldugó, mivel egy walkman nem nyújt kellő védettséget.
Unalom ellen javallott, hogy vigyünk magunkkal kártyapaklit, bulvársajtót, de nem árt, ha elteszünk egy szótárt vagy legalább szószedetet - persze, amennyiben a család a Tisza-tóra utazik, utóbbi lényegtelenné degradálódik, értelmét veszti. Mivel nem lehet egész nap fel-alá flangáló, popót erősen riszáló, bikinis nőket vagy bicepszet feszítő, kockahasú macsókat bámulni (elfárad a szem), indokolt egy jó könyvet is elrakni - de ne feledjük, vannak már olyan kötetek, melyek többet utaztak, mint Marco Polo és Magellán együttvéve, mégsem nyitotta ki őket a vakációzó tulaj.
Persze ez nem is baj, mivel ha nyaralunk, idegen pályán mozgunk, nem csak az a lényeg, hogy lazítsunk és kikapcsolódjunk. Fontos, hogy minél többet lássunk, márpedig fokozott irodalmi érdeklődés esetén véletlenül elmulaszthatjuk a Strand Szépét, aztán csak mérgelődhetünk, csapkodhatunk naphosszat.
(Folytatjuk)