LAS VEGAS, NEVADA - MAY 07: Amir Khan stays down after a knockout from Canelo Alvarez during the WBC middleweight title fight at T-Mobile Arena on May 7, 2016 in Las Vegas, Nevada. Christian Petersen/Getty Images/AFP
Vágólapra másolva!
Az elmúlt hat hónapban kétszer is tragédia történt Nagy-Britanniában rendezett profi bokszmérkőzésen: márciusban Nick Blackwell még túlélte a fejsérülését, de a múlt héten csütörtökön Mike Towell belehalt az első vereségébe. Kovács István olimpiai bajnok bokszoló szerint annak ellenére történt mindez, hogy a brit követelményrendszer nagyon szigorú, komoly orvosi vizsgálatok előzik meg a meccseket, az pedig óriási véletlen, hogy ugyanaz az bíró vezette mindkét mérkőzést.
Pályafutása 13. profi mérkőzésén Mike Towell, a skótok váltósúlyú ökölvívója olyan sérüléseket szenvedett, hogy az összecsapás után nem sokkal életét veszítette. A 25 éves sportoló csütörtök este Glasgow-ban a walesi Dale Evans (12 győzelem, 3 vereség, 2 döntetlen) ellen lépett szorítóba, és a 12 menetre tervezett mérkőzésen először az első, majd az ötödik menetben is padlóra került. Leléptetése után azonnal az egyik helyi kórházba szállították, de 12 órával később meghalt.
Az eset azért kavart nagy vihart, mert kiderült, hogy a bokszoló az elmúlt hetekben többször is fejfájással küzdött, és akadt olyan edzése, amelyet migrénes roham miatt félbe is kellett szakítania.
„Szívfájdító érzés kimondani, de a legjobb barátom meghalt. Michael agyában duzzanat és vérzés is fellépett. Az elmúlt hetekben többször is fejfájásra panaszkodott, de úgy gondoltuk, ez a mérkőzés okozta stressz miatt van. Ez volt életünk leghosszabb 24 órája, sajnos a kisbabánk elveszítette az édesapját. De nagyon büszke lehet majd arra, amit az apukája elért” – írta a bokszoló élettársa, Chloe Ross.
Towell betegen bunyózhatott
A St Andrew’s Sporting Club szóvivője később közleményében azt írta, a menedzsmentnek nem volt tudomása arról, hogy Towellnek a mérkőzés előtt fejfájása lett volna.
Az egykori nagyharmatsúlyú Európa-bajnok, Spencer Oliver hasonló esetet élt át: 1998-ban a 10. menetben szenvedett KO-vereséget az ukrán Szergej Divakovtól, súlyos fejsérülése miatt kómába került, de neki szerencséje volt, mert felépült belőle. „Ha az egészségi állapota kérdéses volt, akkor nem lett volna szabad a ringbe engedni” – mondta Oliver.
Loughlin bíró peches fél éve
A neves promoter, Frank Warren szerint is aggodalomra adnak okot a hírek. „Ha igazak a fejfájásról szóló pletykák, akkor nem lett volna szabad bokszolnia. Biztos vagyok benne, hogy ha az orvosok, akik megvizsgálják a bokszolókat, tudnak erről, nem engedték volna a ringbe lépni.”
Victor Loughlin mérkőzésvezetőnek ez rövid idő alatt már a második súlyos következményekkel járó mérkőzése. Március 26-án Chris Eubank Jr. és Nick Blackwell meccsét a 10. menetben félbeszakította, de későn:
Blackwell karrierjének véget vetett egy, az agyában képződött vérrög.
Az egykori profi világbajnok, jelenleg az egyik világszövetség supervisoraként dolgozó Kovács István szerint országonként más-más egészségügyi követelményrendszert használnak, a magyar elég enyhe, a brit viszont kimondottan szigorú. „Ott minden mérkőzés előtt orvosi papírt kell benyújtani, és a mérlegeléskor a helyi doktor is megvizsgálja a bokszolókat, ellenőrzi, hogy milyen állapodban vannak, az esetleges fogyasztás nem okozott-e problémát, megnézi a fogakat, a testhőmérsékletet. Kiütés után pedig kötelező CT-vizsgálatnak kell alávetni a sportolót” – mondta Kokó az Origónak.
Szerinte az angol bírói kar jól felkészített szakemberekből áll, viszont
a tradíciók miatt néha sokkal tovább engedik a mérkőzéseket, mint máshol.
Ott még az ökölvívás igazi férfias harcnak számít. A mérkőzésvezetőket egyébként három kategóriába sorolják, és Loughlin A osztályú, szóval véletlen, hogy az utóbbi néhány hónapban két ilyen esetnél is ő volt a bíró. Ahogy az is, hogy a Eubank családban apa és fia is részese volt ilyen mérkőzésnek” – mondta Kovács István.
Korábbi brit boksztragédiák
A pehelysúlyú Lynn James volt az első brit bokszoló, akinek a halála egy mérkőzéséhez volt köthető: a 21 éves bunyóst Colin Lake ütötte ki a hatodik menetben 1964-ben. Az eset azért okozott általános megdöbbenést, mert Lake nem tartozott a nagy erejű bunyósok közé.
1980 novemberében a 24 éves Johnny Owen a kórházban halt meg, több mint egy hónappal az után, hogy a mexikói Lupe Pintor kiütötte őt egy harmatsúlyú mérkőzésen.
A nagyváltósúlyú Steve Watt 27 évesen súlyos agykárosodásban halt meg Glasgow-ban, miután 1986 márciusában kikapott Rocky Kellytől.
Az 51 éves Michael Watsonon hat agyműtétet kellett végrehajtani a Chris Eubank Sr. elleni, 1991. szeptember 21-ei meccse után. 40 napig kómában volt, majd hat évre tolószékbe kényszerült, mire újra meg tudott tanulni járni.
A 23 éves Bradley Stone néhány órával az után, hogy 1994 áprilisában kikapott Richie Wentontól, összeesett. Az agyában hatalmas vérrög keletkezett, két nappal később elhunyt.
A 25 éves, harmatsúlyú James Murray 1995 októberében kikapott Drew Dochertytől. Két nappal később agyvérzést kapott, és meghalt.
A nagyváltósúlyú Michael Norgrove 2013 áprilisában, 32 éves korában halt meg, néhány nappal az után, hogy a Tom Bowen elleni vereség során agyvérzést kapott.
Csak a bíró hozhat döntést
Towell halála ismét felveti a vezetőbírók felelősségének a kérdését, de nem egyértelmű, hogy a ringben mennyire lehet érzékelni, hogy mikor kell közbelépni.
„Minden egyes bokszmérkőzésért a vezetőbíró a felelős, de nem vonható felelősségre, hiszen a sportolók saját akaratukból lépnek a szorítóba. A bírónak az a feladata, hogy megóvja a védekezésre képtelen sportolókat” – mondta az Origo kérdésére Kovács István.
Hozzátette, néha nem is a mérkőzésen történik a tragédia, hanem órákkal később, amikor a vérrög megindul a véráramban.
„Az egyes számú alapszabály, hogy csak a vezetőbíró hozhat döntést. Mindenki más – akár az orvos, akár a supervisor – csak javasolhat. A döntés az övé, akár felül is bírálhatja a tanácsot. Arra is akadt már példa, hogy az egyik sarokból bedobták a törülközőt, de a bíró továbbengedte a mérkőzést.”
Mire kell figyelniük a bíróknak?
Jon Schorle nem akármilyen mérkőzést vezetett 2004. április 24-én: ő volt a ringben Vitalij Klicsko és Corrie Sanders nehézsúlyú címmérkőzésekor, amely végül az ukrán bokszoló TKO-sikerével ért véget a nyolcadik menetben.
A bírónak meg kell látnia, amikor nem képes egy bokszoló ellenállni.
Ez lehet akár az első menetben, de akár később is. Ezen a mérkőzésen Sanders már nem volt a mérkőzésben, én amint felismertem ezt, azonnal beszüntettem a csatát” – nyilatkozta később.
Akad ellenpélda is bőven, vannak olyan bokszolók, akik a padlózás után pillanatok alatt képesek regenerálódni, és megnyerni a mérkőzést. Ilyen csata volt 2007. szeptember 29-i Kelly Pavlik–Jermain Taylor mérkőzés, amelyen Taylor a második menetben padlóra küldte ellenfelét, az azonban nem csupán felállt, de a 7. menetben kiütéssel nyert.
„Van, amikor a bíró szereti egy ütéssel tovább engedni a mérkőzést, hogy meglássa, mi történik. Azt hiszem, ezen a mérkőzésen is ez történt, akkor Steve Smoger ringbíró jól döntött, hiszen később Pavlik visszajött a mérkőzésbe, és meg is nyerte” – mondta Schorle.
A texasi bíró, Laurence Cole úgy vélte, a bokszolók testtartását és reakcióját is figyelni kell: „Intő jel lehet, hogyan mozog a test és a láb, mekkora erőfeszítésbe kerül fenntartani az egyensúlyt, hogyan tartja a bokszoló a vállait és a nyakát.”
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!
Tudta-e?
Gyarmati Dezső öt olimpián vett részt a magyar vízilabda válogatott játékosaként, és Helsinkiben, Melbourne-ben és Tokióban aranyérmet szerzett. Később szövetségi kapitányként is a csúcsra ért, 1976-ban olimpiai bajnoki címre vezette Faragó Tamásékat.