Hungary's gold medallists Shaoang Liu, Shaolin Sandor Liu, Viktor Knoch and Csaba Burjan pose on the podium during the medal ceremony for the short track Men's 5000m Relay at the Pyeongchang Medals Plaza during the Pyeongchang 2018 Winter Olympic Games in Pyeongchang on February 23, 2018. / AFP PHOTO / Dimitar DILKOFF
Vágólapra másolva!
Mindenki tudta, hogy különleges lesz a 2018-as phjongcshangi téli olimpia, hiszen soha nem látott botrányok és diplomáciai események vezették fel. Az oroszok kizárása, a világ legjobb hokisainak távolmaradása, Észak- és Dél-Korea ellentéte, majd egymásra találása mellett egy kicsit mi, magyarok is máshogy vártuk az ötkarikás játékokat, hiszen 38 év után újra éremben reménykedhettünk. És akkor még nem tudhattuk, hogy lesz egy Elizabeth Swaney, aki komplett idiótát csinál magából, vagy egy Tóth Ivett, aki felejthetetlen produkciót nyújt egy végletekig begyepesedett sportban. Végül azonban nem ők, hanem négy fantasztikus rövidpályás gyorskorcsolyázó fiú vitte el a show-t, akik megszerezték Magyarország első téli olimpiai bajnoki címét. Miattuk is érdemes felidézni, mi történt 2018. február 9. és 25. között Phjongcshangban.
Ez egy más olimpia lesz
2017-ben több olyan esemény is történt, amely alapjaiban meghatározta a phjongcshangi ötkarikás játékokat. Nyáron Gary Bettman, az észak-amerikai profi hokiliga (NHL) első embere bejelentette, hogy a bajnokság 2018-ban nem fog leállni az olimpia idejére, amire 1994 óta nem volt példa. Ez természetesen azt jelentette, hogy a világ legjobb játékosai nem lehettek ott Dél-Koreában, még úgy sem, hogy néhány szupersztár sztrájkkal fenyegetőzött, és szinte mindenki hangot adott csalódottságának, de erről majd később. Az biztos, hogy ez óriási érvágást jelentett a téli olimpia királyának számító férfi jégkorongtornának.
Alekszandr Ovecskin mindenképp ott akart lenni Dél-Koreában, négy évvel korábban Szocsiban ugyanis csúnyán lebőgött a hazai válogatottal Forrás: AFP/Alexander Nemenov
December 5-én jött az újabb botrány: a Nemzetközi Olimpiai Bizottság (NOB) kizárta Oroszországot a phjongcshangi játékokról az államilag irányított, Szocsi alatt fénykorát élő doppingolás miatt. A NOB később sem vonta vissza a döntését, csupán annyi engedményt adott, hogy
a bizonyítottan tiszta előéletű orosz sportolók függetlenként, "Olimpiai Sportolók Oroszországban (OAR)" megjelöléssel részt vehettek az olimpián, de az orosz színeket senki sem képviselhette.
Oroszország természetesen megtámadta a döntést, fellebbezett, valamint azzal fenyegetőzött, hogy egy orosz versenyző sem fog elutazni Dél-Koreába, de a maradék két hónap alatt lecsillapodtak a kedélyek, és még a hokicsapat is ott volt a viadalon.
Ráadásul - egy klasszikussal élve - a nemzetközi helyzet is fokozódott, sokáig maga a helyszín is kockázatosnak tűnt Észak-Korea közelsége miatt. Az ügy azonban pozitív fordulatot ment, az északi szomszédok is elindultak a játékokon, sőt! Sporttörténelmet írtak, amikor Dél-Koreával közös női hokicsapatot indítottak.
A magyarokra figyelt a világ
A 33 éves Elizabeth Swaney nagy álma volt, hogy kijusson a téli olimpiára. A "sportoló" korábban venezuelai színekben szeretett volna szkeletonosként ott lenni, de az nem jött össze neki. Mivel édesanyja magyar, kapott útlevelet, és sportágat is váltott, síakrobata lett, és félcsőben indult. Rengeteg világkupaversenyen rajthoz állt, hogy elegendő kvalifikációs pontot gyűjtsön. Nem volt nehéz dolga, hiszen gyakorlatilag annyi félcsőkvótát osztanak ki, amennyi profi versenyző van. Szóval Swaney kijutott Phjongcshangba, hogy ott aztán totális bohócot csináljon magából.
Pontosan úgy nézett ki, mint egy teljesen átlagos hobbisíelő, aki véletlenül odatévedt egy félcsőbe.
Fel-le csúszkált, trükköket még csak véletlenül sem próbált, nagyjából a gravitációra bízta mindkét futamát.
A másodikban egyébként egy olyan versenyző is magasabb pontszámot kapott a zsűritől, aki elesett. A világsajtó is kiszúrta a páratlan produkciót, sokan az 1988-as olimpia brit síugrójához, Eddie-hez, a Sashoz hasonlították. Igaz, ő legalább vállalt némi kockázatot, és nem csak úgy leesett a sáncról. Swaney neve egyébként az Egyesült Államokban is közröhej tárgya lett, korábban Arnold Swarzenegger ellen indult a kaliforniai kormányzóválasztáson, majd jött ez az égés (ami után teljes meggyőződéssel állította, hogy mindig mindenhol a maximumra törekszik, valamint a szerinte bemutatott trükkökről is beszélt), gyakorlatilag celeb vált belőle. Remélhetőleg mi nem hallunk többet felőle.
Sokkal szívesebben emlékszünk a műkorcsolyázó Tóth Ivettre, aki megdöbbentő számmal rukkolt elő Dél-Koreában.
A 19 éves lány az egyéni rövidprogramban fekete bőrszerkóban siklott ki a jég közepére, majd felcsendült az AC/DC "Back to Black" száma. Aki ezt élőben nézte, biztosan pislogott néhányat, aztán mire észhez tért, már a "Thunderstruck" dübörgött, Tóth Ivett pedig rótta a köröket, és gyönyörűen mutatta be az elemeket.
Mindezt egy olyan sportban, ahol szinte csak klasszikus zenével lehet találkozni. Az internet felrobbant, az egész világ a szívébe zárta, ráadásul az ő célja is teljesült, ugyanis bejutott a kűrbe, végül összesítésben a 23. helyen végzett. Mi pedig büszkék vagyunk erre az innovatív, szemtelen, örökké emlékezetes produkcióra.
Aranyos fiúk
Legutóbb 1980-ban a Regőczy Krisztina-Sallay András jégtáncospár szerzett érmet téli olimpián Magyarországnak. Pontszerzéseink azután is voltak, kizárólag rövidpályás gyorskorcsolyázók (short track) révén. 2018-ra annyit fejlődött ez a sportág itthon, hogy megvolt az okunk egy újabb medálban reménykedni. A két Liu testvér, Shaolin Sándor és Shaoang világklasszisokká nőtték ki magukat, előbbi egyéni világbajnoki címet is szerzett korábban. A férfi váltó is a világ legjobbjai közé tartozott, és Phjongcshangba is éremesélyesként érkezett.
A short track világában azonban a kiszámíthatóság egy nem létező fogalom.
Elég egy apró hiba, és borul mindenki, akár hibázott az ember, akár nem. Az egyéni számokban aztán nem is jött ki a lépés, Shaoang nem tudott döntőbe jutni, Shaolin Sándor pedig két ötödik helyet szerzett - na nem mintha ezek nem lennének fantasztikus eredmények.
A világ tetején a férfi 5000-es rövidpályás gyorskorcsolyaváltó Forrás: Az AranyPengék című könyvből – Derencsényi istván felvétele.)
Február 20-án a női 3000-es váltó (Jászapáti Petra, Keszler Andrea, Bácskai Sára Luca, Kónya Zsófia) újabb pontokat szerzett egy szenzációs negyedik hellyel, két nappal később pedig mindenki a fiúkra figyelt. A Liu Shaolin Sándor, Liu Shaoang, Knoch Viktor, Burján Csaba összeállítású staféta viszonylag simán jutott be az A döntőbe, ahol az ellenfél a házigazda Dél-Korea mellett Kanada és Kína volt. A koreaiak egy kicsúszás miatt hamar elszálltak, biztosnak tűnt a magyar érem, de sokáig "csak" a harmadik helyen haladt a magyar váltó. Aztán Shaoang az utolsó etapja után már a második helyen váltott bátyjával, aki bő egy körrel a vége előtt megelőzte az újdonsült 1000 méteres olimpiai bajnok Samuel Girard-t, és bár a koreaiak lekörözése okozott némi bonyodalmat, végül centikkel, de a magyar fiú ért be első helyen,
parádés, 6:31,971-es olimpiai csúccsal, ami egyben Magyarország első téli olimpiai aranyérmét is jelentette.
A magyar váltó elképesztően fegyelmezetten, türelmesen, remek taktikával nyerte meg az olimpiát, tökéletesen versenyzett, amit ez az adat bizonyít: a 45 körből csak az elsőben és az utolsóban vezetett a csapatunk.
A fiúk feltették Magyarországot a téli sportok világtérképére, és azóta is sikeresen szerepelnek. A szünetet tartó Knoch Viktor helyét Krueger Cole vette át, a váltó pedig november 5-én 6:28.625-as világcsúcsot repesztett. Szóval minden okunk megvan abban reménykedni, hogy ez a generáció még sok örömet fog nekünk okozni.
Két királynője lett Phjongcshangnak
A 37 éves Marit Björgen már Phjongcshangba is a valaha volt legnagyobb sífutóként érkezett, címeit órákig lehetne sorolni. A norvég klasszis az addigi hat arany-, három ezüst- és egy bronzérme mellé még öt medált gyűjtött Dél-Koreában. Harmadik lett 10 kilométeren és a sprint csapatversenyben, második helyen végzett a 15 kilométeres síatlonban (7,5 km klasszikus + 7,5 km szabadstílus), 30 kilométeren és váltóban pedig övé lett az arany. 15 olimpiai érménél soha senki nem szerzett többet a téli sportolók közül. A világkupaszezon végén, áprilisban vonult vissza minden idők legsikeresebb téli olimpikonja.
Marit Björgen két olimpiai bajnoki címet ünnepelhetett Dél-Koreában Forrás: AFP/Odd Andersen
Nála 15 évvel fiatalabb a cseh snowboardos Ester Ledecká, aki 2017-ben megnyerte a párhuzamos óriás-műlesiklás világbajnokságot, ebben a számban az olimpián ő volt a favorit. De ha már ott volt Phjongcshangban, úgy gondolta, rajthoz áll az alpesi sízők között is, szuperóriás-műlesiklásban. Nem ez volt az első alkalom, több világkupafutamon is indult, legjobb eredménye egy 7. helyezés volt, az olimpia előtt a 49. helyen állt világranglistán. Természetesen magas rajtszámot kapott, azaz mire sorra került, az esélyesek már mind leértek, és nagyon úgy tűnt, az osztrák Anna Veith megvédi olimpiai bajnoki címét,
a helyszínen tartózkodó tudósítók és szervezők már mind elkönyvelték a sikerét.
Aztán jött Ledecká, aki ha nem is hibátlanul, de rettenetesen gyorsan száguldott lefelé a pályán, és a végén egyetlen századmásodperccel megelőzte Veithet.
Az eredményt az Eurosport kommentátora minden idők legnagyobb téli olimpiai szenzációjának nevezte. Ledecká sem hitt a szemének, amikor meglátta az eredményt, az odasiető kamerás embernek is csak azt hajtogatta, hogy ő biztosan nem nyert. Pedig de, ráadásul néhány nappal később az a snowboardos arany is az övé lett, amiért érkezett, ezzel két teljesen eltérő számban is olimpiát nyert, ami természetesen egyedülálló teljesítmény.
A németek egy percre voltak a csodától
Térjünk vissza az olimpia hokitornájára. Hiába ment a mutogatás és a fenyegetőzés, az NHL nem adta be a derekát. Nem is volt rá oka, hiszen jogilag az ő kezében volt az ütőkártya, így a legnagyobb sztárok nélkül rendezték meg az olimpiát. A kivéreztetett viadalnak így egyértelmű favoritjaivá váltak az oroszok, akik végül elutaztak Phjongcshangba. Mivel a világ második legerősebb bajnoksága, a KHL orosz bázisú, egészen sok tehetséges orosz hokis játszik a ligában, így őket kevésbé érintette érzékenyen az NHL bojkottja. Nem úgy a kétszeres címvédő Kanadát, akik a papíron legjobb válogatotthoz képet irtózatos gyenge csapatot küldtek Dél-Koreába, de így járt az Egyesült Államok is. Svédország, Finnország, Csehország, Szlovákia és Svájc még reménykedhetett a hazai, valamint a KHL-es tartalékokban, de egyiknek sem adtak sok esélyt az oroszok ellen. A németeknek meg pláne.
Ők az első két meccsüket el is vesztették a svédek és a finnek ellen, majd szétlövésben verték a norvégokat. A rájátszás első körében ugyanígy nyertek Svájc ellen, ahol hosszabbításban győztek, majd jöhettek ismét a svédek, akiket ezúttal már megvertek, szintén túlórában. Az elődöntőben Kanada volt az ellenfél, és itt már ráadásra sem volt szükség, "sima" 4-3-mal kerültek a fináléba, ezzel jókora meglepetést okozva.
Ott az oroszok vártak rájuk, akik az első meccsen ugyan kikaptak a szlovákoktól, de utána rendesen kitömték a szlovéneket, az amerikaiakat, a norvégokat és a cseheket is. A döntőben is domináltak, vezettek 1-0-ra, de a meccs felénél egyenlítettek a németek. A hajrához közeledve az 54. percben az oroszok ismét előnybe kerültek, de 10 másodperc múlva megint egál volt. Sőt, bő három perccel a vége előtt a németek megszerezték a vezetést, de az oroszok az utolsó percben emberhátrányban, lehozott kapussal egyenlíteni tudtak. A hosszabbításban pedig kihasználtak egy emberelőnyt, ezzel végül érvényesült a papírforma, és olyan legendás játékosok nyakába is olimpiai aranyérem került, mint Pavel Dacjuk, vagy Ilja Kovalcsuk.
A finálé utáni ceremónia szimbolizálta az egész téli olimpiát:
olyan orosz játékosok, akik az NHL bojkottja nélkül be sem fértek volna a csapatba, semleges mezben üvöltik saját betiltott himnuszukat, miközben az olimpiai induló szól. Mindezt üres lelátók előtt.
Ugyanis az egész két hétre jellemző volt a teljes helyi érdektelenség, hálóval kellett fogni a nézőket, kivéve a gyorskorcsolyára. Dél-Korea nem téli nagyhatalom, de Kína sem az, márpedig 2022-ben Pekingben rendezik a téli játékokat. Remélhetőleg ott már nem lesz gond az üres kongó lelátókkal, valamint az előzmények sem fogják beárnyékolni a versenyeket. Amiknek a színvonala és az izgalmai pedig legalább olyan szinten lesznek, mint Phjongcshangban. De ne tekintsünk ennyire előre, inkább élvezzük az érzést, hogy február 22. óta Magyarországnak is van téli olimpiai bajnoki címe.
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!
Tudta-e?
Halassy Olivér úgy nyert két olimpiai bajnoki címet a vízilabda csapat tagjaként, hogy nyolcéves korában egy villamos baleset következtében elveszítette a bal lábát. Ráadásul a vízilabdában aratott sikerei mellett hat különböző úszószámban szerzett magyar bajnoki címet.