Paolo Cannavaro of US Sassuolo, during the Serie A match between Benevento Calcio and US Sassuolo at Stadio Ciro Vigorito on November 19, 2017 in Benevento, Italy (Photo by Paolo Manzo/NurPhoto)
Vágólapra másolva!
Szombaton játssza utolsó mérkőzését Paolo Cannavaro, az olasz élvonalbeli Sassuolo labdarúgója, aki januártól a bátyja, a kínai Kuangcsou Evergrande vezetőedzőjeként dolgozó Fabio munkáját segíti.
Furcsa érzés lesz szombaton elbúcsúzni, de meghoztam egy döntést, úgyhogy nem fog hiányozni a pálya. A csapattársaim viszont biztosan hiányoznak majd"
- mondta sajtótájékoztatóján a 36 éves hátvéd, aki az AS Roma otthonában búcsúzik a játéktól.
Cannavaro a szülővárosában, Nápolyban kezdett futballozni, majd megfordult a Parma és a Verona csapatában, 2006 és 2014 között a Napoliban szerepelt, és három évvel ezelőtt igazolt Sassuolóba.
"Szerettem volna nyomot hagyni a pályán, és azon kívül is, most viszont új év és új élet következik"
- fogalmazott.
Paolo Cannavaro az AS Roma vendégeként játszik utoljára Forrás: NurPhoto/Paolo Manzo/NurPhoto/Paolo Manzo
Pályafutása legszebb pillanatának azt tartja, amikor nagy küzdelemben bennmaradt jelenlegi együttesével a Serie A-ban, a legkellemetlenebb emlék pedig az, amikor - szintén a Sassuolóval - kiestek az Európa Ligából a sok sérültjük miatt.
A középhátvéd köszönetet mondott a klubvezetőknek, amiért szezon közben elengedték. Mint kifejtette, a kínai élvonalban címvédő Kuangcsou Evergrande csapatánál azokat a futballistákat kell majd edzenie, akik kevesebb játéklehetőséghez jutnak.
"Nagy élmény és hatalmas ugrás lesz számomra. Kiváltságosnak érzem magamat, amiért a visszavonulásom után is olyan dolgot csinálhatok, ami érdekel"
- nyilatkozta.
Paolo Cannavaro elárulta, a játékosként világbajnok, edzőként pedig 2013 óta tevékenykedő bátyjával, Fabióval nem töltöttek túlságosan sok időt együtt, sőt éveken keresztül szinte alig találkoztak, ezért is örül a közös munkának.
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!
Tudta-e?
Az etiópiai Abebe Bikila mindenki meglepetésére 1960-ban mezítláb futva nyerte a maratoni távot, majd négy évvel később megvédte a címét. Utóbbi aranyérmét öt héttel a vakbél műtétje után szerezte.