Az európai klubfutball óriásait olykor megölte az Újpesti Dózsa
![NAGY László akció FOTÓ FOTÓTÉMA kapu kapus Közéleti személyiség foglalkozása labda labdarúgó sportoló SZEMÉLY ugrik](https://cdn.origo.hu/2023/12/3nydkSaQvTKeh2fXZLtNdgSIdMYoVgudYJfAPV8ETuM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzhhNDUwZmYxMDQ5YTQyZmVhZWI4Y2NmZDYyZGU5YWM0.webp)
A Bajnokcsapatok Európa Kupája 1972/73-as kiírásában a bajnok Dózsa a svájci Basel és a skót Celtic Glasgow kiejtésével jutott a legjobb nyolc közé, ahol az olasz Juventust kapta ellenfélnek.
1973. március 21-én 30.000 felajzott és szerencsés magyar szurkoló jutott be a Megyeri úti stadionba. A Bajnokcsapatok Európa Kupája negyeddöntőjének visszavágójára a Dózsa úgy készülődött, hogy az első mérkőzésen, Torinóban 0-0 lett a végeredmény.
Hogy mennyire fontos volt ez a meccs, arra jó példa, hogy az összecsapást a helyszínen tekintette meg Kádár János, a Magyar Szocialista Munkáspárt első titkára.
A középkezdés után azonnal Bene Ferenc elé került a labda, aki 40 másodperc elteltével Tóth szöktetését váltotta gólra. Ebben a pillanatban továbbjutóként ünnepelt az Újpest. Hát még a 12. percben, amikor Tóth András belőtte a másodikat. Az ünneplő lila-fehér játékosok letépték Tóth mezét, ember nem akadt ekkor, aki ne hitt volna a magyarok négy közé jutásában.
A rádióban Szepesi György azt ordította, hogy aki csak tud, azonnal induljon el a Megyeri útra, mert világszenzáció van készülőben. A 29. percben Altafini szépített, az 58. percben Anastasi egyenlített. Ez az idegenben lőtt gól már az olaszok továbbjutását eredményezte, s mivel a meccs végéig újabb gól nem esett, az Újpest 2-0-s vezetése után kiesett.
Bene Ferenc, az Újpest már akkor legendás játékosa a fiatal védőjátékosok rutintalanságára vezette vissza a kiesést, míg a Népsport helyszínen lévő tudósítója, Boross Dezső az újpesti középpályásokat ostorozta.
Érdekes volt megfigyelni, hogy a 30. perctől kezdve, amikor a Dózsa 2-0-ra vezetett, az összes magyar játékos visszafogta magát. Úgy látszik, hogy ez a magyaros betegség az Újpest labdarúgóit sem kerülte el
– írta Boross.
Terpitkó András, az MLSZ akkori elnöke nyilatkozatában azonnal nekirontott az UEFA-nak, mert szerinte nagy igazságtalanság történt.
A magyar csapat két döntetlennel esett ki. Igaz, hogy a Juventus két gólt rúgott Budapesten, de a Dózsa egyet sem kapott Torinóban, márpedig ez nagyobb fegyvertény
– érvelt Terpitkó. A Népsport azonnal csatlakozott, a szaklap szerint az UEFA-nak sürgősen felül kell vizsgálnia ezt az ostoba szabályt. (Az idegenben lőtt gólokkal való továbbjutás regulája a mai napig sem változott meg.)
A következő szezonban a Dózsa a legjobb négy közé jutott a Bajnokcsapatok Európa Kupájában. Az első fordulóban az ír bajnok Waterford United, a nyolcaddöntőben a Benfica, az elődöntőben a csehszlovák Nagyszombat (Spartak Trnava) volt az ellenfél. Már a Benfica elleni meccs sem volt mindennapos, hiszen a lisszaboni 1-1-et követően 1973. november 7-én Budapesten 2-0-ra nyert a magyar bajnokcsapat.
Az elődöntőbe jutást szolidan ünnepelte a sportsajtó,
hja, kérem, ez akkoriban valahogy természetesnek tűnt. Mint ahogy az is, hogy a négy között ellenfélként érkező NSZK-beli Bayern Münchentől sem rezeltek be sokan.
Az 1974. április 10-én Budapesten 1-1-re végződött Újpesti Dózsa-Bayern München BEK-elődöntőt a klubvezetés a Népstadionba vitte.
Belátták ugyanis, hogy a 30.000 nézőt befogadó Megyeri úti pálya alkalmatlan az ilyen szintű összecsapás megrendezésére.
Már ez óriási vitákat váltott ki, mert a Dózsa-szurkolók nehezményezték a döntést. „A Népstadionban nem a mi közönségünk, nem a mi szurkolóink lesznek ott” – mondogatták a játékosok.
Az angol válogatott 1954-es budapesti vendégjátéka óta (7-1 ide) nem volt akkora érdeklődés magyarországi futballmeccs iránt, mint 1974. április 10-én.
400 ezer szurkoló szeretett volna belépőhöz jutni.
A Népstadionban 80.000 szerencsés jegytulajdonos látta, hogy a két csapat a következő összeállításban lép pályára.
Újpesti Dózsa: Szentmihályi – Noskó, Harsányi, Horváth, Kellner, Tóth A., Dunai, Zámbó, Fazekas, Bene, Fekete
Bayern München: Maier – Hansen, Schwarzenbeck, Beckenbauer, Breitner, Zobel, Roth, U. Hoeness, Torstensson, G. Müller, Kapellmann
A két csapat korábbi eredményei alapján a Dózsa egyáltalán nem számított esélytelennek, hiszen a Bayern budapesti vendégjátéka előtt négy idegenbeli mérkőzésen is nyeretlen maradt a BEK-ben, míg az újpestiek a sorozatban három hazai találkozójukon megőrizték veretlenségüket, és mindössze egy gólt kaptak. Nem volt ez másként azon a napon sem, a Bayern Conny Torstensson révén a 64. percben megszerezte a vezetést, de Fazekas László nyolc perccel a lefújás előtt egyenlíteni tudott, azaz mindkét sorozat folytatódott.
Torstensson gólja klasszikus potya volt, mert Szentmihályi éppen elé ejtette ki a labdát.
A Népsport az egekig magasztalta Udo Latteket, a Bayern vezetőedzőjét, az újságírók szerint a müncheni mester „jobban keverte a kártyákat”, mint kollégája, Várhidi Pál.
(Hozsannáról, dicsérethalmazról, arról, hogy a magyar bajnokcsapat a BEK-ben a négy közé jutott, egy szó sem esett.) A Népsport azt is az újpestiek orra alá dörgölte, hogy míg a Tatabánya az olasz Lanerossi elleni 1-1-el a Közép-európai Kupa döntőjébe jutott, addig a Dózsának kevés esélye maradt erre a BEK-ben.
Igazuk lett a vészmadárkodóknak. A két héttel később Münchenben lejátszott visszavágón a Bayern minden különösebb erőfeszítés nélkül 4-1-re nyert, a döntőbe jutott, majd ott a brüsszeli Heysel-stadionban 1-1 után megismételt mérkőzésen 4-0-ra verte az Atlético Madridot, és ezzel megnyerte a BEK-serleget.
Magyar kupacsapat a BEK-ben és később a Bajnokok Ligájában soha nem járt a legjobb négy között.
Nem sok jót sejtetett, hogy a Bajnokcsapatok Európa Kupájában 1975. október 22-én Lisszabonban 5-2-es vereséget szenvedett a Dózsa. A magyar idő szerint 22.45-kor kezdődő összecsapásról a Népsport a lapzárta miatt csak egy nap késéssel számolt be.
Budapesten már hajnali fél 1-et mutattak az órák, amikor a lisszaboni meccs befejeződött – a Blaha Lujza téren akkor már árulták a „másnapi”, csütörtöki Népsportot.
Lakat T. Károly azt írta (nem abban, a péntekiben), hogy a védőjátéka miatt vesztett az Újpest, Tóth András, a csapat középpályása viszont a néma csendbe borult öltözőben azt mondta, hogy a Budapesti visszavágón 3-0-ra nyernek, és továbbjutnak.
1975. november 5-én egészen döbbenetes körülmények között esett ki a Dózsa. Tóth Andrásnak majdnem igaza lett, hiszen
a 65. percben már 3-0-ra vezetett, és továbbjutásra állt a magyar bajnokcsapat.
A második újpesti gól egészen elképesztő körülmények között esett. Idézzük a Népsport beszámolóját. „Egy vendégszabadrúgás után a Benfica kapusa, J. Henrique elé került a hazaadás, aki a tizenegyes pontnál vette kézbe a labdát. Kirúgáshoz készülődött, játszott egy kicsit a labdával, feldobta a levegőbe, és ez lett a veszte. A közelben álló Bene Ferenc odarontott, és a levegőben lévő labdát a kapuba vágta.”
3-0 után padlón volt a Benfica, és minden bizonnyal sikerül is a magyar csoda, ha a kapuban álló Rothermel Ádám nem hibáz óriásit. Nené 22 méteres lövésénél azonban kint kalandozott, későn eszmélt, a portugál bombája így akadálytalanul vágódott a magyar kapuba. Ezzel a kapott góllal esett ki a Dózsa a legjobb 16 között a BEK-ből.
Rothermel a meccs alatt tizenegyest védett, mégis e bődületes baki kellett ahhoz, hogy a Benfica továbbjusson.
1982. november 3-án mindössze 10 ezer néző volt kíváncsi a spanyol Real Madrid budapesti vendégjátékára a Kupagyőztesek Európa Kupája második fordulójának második mérkőzésén. Nem véletlen, mert a Madrid az első meccsen 3-1-re nyert, így a Dózsának gyakorlatilag minimális esélye maradt volna arra, hogy ledolgozza ezt a hátrányt.
A pesti mérkőzés előtt csak az okozott izgalmat, hogy a spanyolok mestere, Alfredo Di Stefano összeveszett a Madrid akkori legnagyobb sztárjával, Junaitóval, és egyszerűen kivágta őt a kezdőből.
Ahogy az várható volt, a Madrid egy gólt lőve, 4-1-es összesítéssel ment tovább. A Dózsának nem sikerült a bravúr, és ekkor semmi előjele nem volt annak, hogy a következő szezon emlékezetes menetelést hoz a Kupagyőztesek Európa Kupájában.
Az idősebb újpesti szurkolók a mai napig párás szemmel emlegetik a Kupagyőztesek Európa Kupájának 1983/84-es szezonját, amikor
a Dózsa a negyeddöntőben hosszabbítás után esett ki a Sir Alex Ferguson által edzett Aberdeen ellen.
Először nézzük, mi történt számszerűen az Újpesttel:
A Köln elleni budapesti 3-1-es diadalról megmutatjuk a Magyar Televízió korabeli összefoglalóját.
Már az AEK Athén kiverése után azt lehetett olvasni, hogy a nyugatnémet Köln (kapujában a vb-ezüstérmes Toni Schumacherrel) a párharc abszolút esélyese.
A KEK második fordulójában mindössze 7000 néző volt kíváncsi arra, hogy 1983. október 19-én a lila-fehérek 3-1-re nyernek a német csapat ellen.
Törőcsik kétszer is hintába ültette Steinert, majd az ő beadása után született meg az első magyar gól. A Dózsa már 3-0-ra is vezetett, amikor a németek betaláltak. Temesvári Miklós vezetőedző majd' kicsattant a boldogságtól, azt hangsúlyozta, hogy a Bundesliga egyik élcsapatát verték meg a KEK-találkozón.
Bár a visszavágón a Köln 4-2-re nyert, az idegenben rúgott több gól az Újpestnek kedvezett.
Pedig az első meccs és a 3-1-es magyar győzelem után a Népsport továbbra is azt írta, hogy a Köln a párharc esélyese. A Dózsa a németországi visszavágón fogcsikorgatva ment tovább, Mezey György szövetségi kapitány pedig a válogatott keretbe hívta Törőcsik Andrást.
1984. március 7-én került sor az Újpesti Dózsa-Aberdeen összecsapásra, a tét már a KEK-elődöntőbe jutás volt.
A skót csapat 1983 májusában a Real Madrid ellen 2-1-re nyert Göteborgban a KEK-döntőjében, tehát címvédőként érkeztek Sir Alex Ferguson játékosai a Megyeri útra.
Ahová a közönség is visszatért, hiszen a KEK-negyeddöntőt 30.000 néző előtt rendezték. A KEK és a Hamburg ellen aratott győzelmével Szuper Kupa-győztes skótok kissé nagyképű játékkal rukkoltak elő, de a magyar sportsajtó ekkor is azt hangsúlyozta, hogy a továbbjutás esélyese az Aberdeen.
Ezúttal igazuk lett a károgóknak, mert a Dózsa a két héttel későbbi visszavágón hosszabbítás után 3-0-ra kikapott, és kiesett.
Ez már egy másik korszak, egy másik Újpest, hogy mégis ennek az összeállításnak a végére tettük az 1990-es Bajnokcsapatok Európa Kupája mérkőzést, annak az az oka, hogy
a sorsolás Budapestre rendelte az olasz SSC Napolit és az argentin világbajnok Diego Maradonát.
Knézy Jenő nem véletlenül ordította a Nápoly harmadik gólja után, hogy Maradona, Maradona, Maradona. Elég csak az összefoglalót megtekinteni
A Napoli 3-0-s első mérkőzésen aratott győzelme formalitássá tette a visszavágót, amelyre 1990. október 3-án került sor Újpesten. (Ugyanezen a napon a Pécs a Manchester United együttesét fogadta Újmecsekalján.)
A visszavágó előtt Maradona tolmácsnőjén keresztül üzente meg, hogy megöli azt a magyar újságírót, aki az első meccs után azt írta, hogy az isteni Diego olyan volt, mint egy hulla.
Nem tudom, hogy a meg nem nevezett jóember miért vetette papírra ezt, mikor Maradona szinte egymaga döntötte el az első mérkőzést.
Hosszasan ment a találgatás, hogy az argentin egyáltalán pályára lép-e a Megyeri úton.
Végül nagy kegyesen úgy döntött, hogy igen.
Miatta (és az Újpest miatt) 20.000 néző ment ki erre a meccsre, pedig az Újpestnek semmi esélye nem volt a továbbjutásra. Már mutatjuk is Maradonát, meg a Nápoly sima, 2-0-s győzelmének az összefoglalóját.
Hogy Maradona is megnyugodjon, a Népsport 7-es osztályzattal jutalmazta produkcióját. (Az újpesti Kecskés 6-ost kapott, tehát csak eggyel játszott gyengébben, mint a világbajnok.) A Nápoly edzője még megfutotta a kötelező udvariassági köröket, aztán hazamentek a legények. Egy héttel később Maradona arra sem emlékezett már, hogy 1990 októberében Budapesten járt.
Óriási dolog, hogy az Újpest Budapestre hozza az ötszörös EL/UEFA Kupa-győztes spanyol Sevillát.
Ha az UEFA nem alakítja át a selejtezők rendszerét, és a spanyol, angol, német és olasz bajnokság első négy helyezettjét nem betonozza be a Bajnokok Ligája főtáblájára, akkor ez a párosítás szinte biztos, hogy csak egy főtáblás csoportmérkőzésen jöhetett volna létre. Ahová a magyar kupacsapatok nem sűrűn járnak. Úgyhogy örüljünk a Sevilla látogatásának, és szurkoljunk azért, hogy a Megyeri úti találkozónak még legyen tétje.
A cikket az Arcanum Digitális Adatbázis segítségével írtuk meg.