Az elmúlt húsz évben nem látott csodát tehet a Haladás
![](https://cdn.origo.hu/2023/12/guh7l_ag5inapA2GsKo3qT49yFv7Ca5MU0JxU09f2Bg/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzMyYjdhNzIyZDhjMzRkZjI5OWMxMTkzMjgxMTRiM2Rl.webp)
A Haladás helyzete kilátástalannak tűnt február végéhez közeledve, a szombathelyi csapat ugyanis mindössze két győzelmet tudott felmutatni 22 forduló alatt. Ekkor mindenki azt gondolta, hogy a pénzügyi gondokkal küzdő klub helyzete megpecsételődött, és jövőre már az NB II-ben léphet pályára (persze, ha elő tudják teremteni hozzá a megfelelő forrásokat, meg korábbi sajtóhírek szerint az sem volt elképzelhetetlen, hogy a Haladás akár a megyei bajnokságig süllyedhet). Azóta viszont egészen hihetetlen változáson ment át Horváth Ferenc együttese, ötször sikerült nyernie, ráadásul olyan riválisok ellen, mint a Honvéd (idegenben), az Újpest (otthon), a Puskás Akadémia (o), a Diósgyőr (I), az MTK (o), és csak a Fradi elleni vereség „rondít” bele a képbe.
Ezzel a bravúros meneteléssel a Haladás négy pontra került a már bennmaradó helyen álló Kisvárdától, és amennyiben szombaton idegenben sikerül bravúrt elérnie a Debrecen ellen, a riválisok pedig botlanak (a Kisvárda az MTK vendége lesz, a DVTK a Paksot fogadja), akkor tényleg karnyújtásnyira kerül az álmaihoz a Hali.
Az 1990-es évek végén a még Professzionális Nemzeti Bajnokságnak nevezett élvonalban nyoma sem volt hasonló bravúros szereplésnek, az épphogy a vonal fölött álló csapatok csak azért tudtak bennmaradni, mert a későbbi kiesők is sorra vesztették el a pontjaikat. Érdekesség, hogy az 1998/99-es évadban hat, míg az 1999/2000-esben hét ponttal kerülte el a kiesést a Haladás. Előbbiben öt, utóbbiban három pontot gyűjtött az utolsó öt meccsén.
2000/01-es (2001-től Borsodi Liga néven futott az NB I) évadában érdekes volt a lebonyolítás, két csoportban 8-8 csapat kezdte meg a küzdelmeket a bajnoki címért. A csoportokból a 6-6 legjobb klub jutott be a 12 csapatos rájátszásba, a 2-2 sereghajtó pedig a másodosztályban folytatta. Izgalomban nem is volt hiány, elég csak arra gondolni, hogy
a bajnokság alapszakaszát megnyerte a Tatabánya, de a tizenkettesre csökkent mezőnyben azonban utolsóként végzett, és kiesett.
A még bennmaradó ZTE és Sopron viszont ugyancsak nem a saját teljesítményének köszönhetően maradt az NB I-ben, előbbi három, utóbbi négy győzelmet szerzett az utolsó tíz meccséből. A Zalaegerszeg az MTK elleni nagy fordítás alkalmával, az utolsó előtti fordulóban biztosította be az NB I-es tagságát, Waltner Róbert és Radu Sabo góljának köszönhetően.
A következő idényben az MLSZ az alapszakasz után alsó- és felsőházi megoldással próbálkozott, így a gyengébben szereplő csapatok egymás között dönthették el a bennmaradás sorsát. A Haladás és a Vasas esett ki végül, de nagy meglepetés ekkor sem volt. Az épp bennmaradó Győr például úgy örülhetett a bajnokság végén, hogy mindössze két meccset nyert az utolsó tízből, de mivel a szombathelyi is és a fővárosi riválisa is hasonlóan rosszul szerepelt, nem kellett a másodosztályban szenvednie.
A 2002/03-as kiírásban maradt a lebonyolítás, azaz az alsóházi rájátszásban dőlt el a kiesők sorsa. Ekkor jött az első bravúros szereplés, méghozzá a Békéscsabától. Az alapszakasz után még az utolsó helyen állt a viharsarki együttes a 22 meccsen megszerzett 14 ponttal, igaz, csak négy pontra volt a 10. Dunaújvárostól.
Az osztályozón viszont öt győzelemmel és három döntetlennel 18 pontot gyűjtött – az utolsó négy találkozójából hármat megnyert
–, így végül három ponttal megelőzte a már kieső Honvédot.
A Csaba a Sopron ellen biztosította be az idegenbeli sikerrel (1-3) a bennmaradást, végül a hazai ZTE elleni meccs után (1-1) jöhetett a fieszta.
Leállított fogadások
A fogadóirodák napokkal az összecsapások előtt leállították a Videoton-Békéscsaba és a Sopron-Kispest meccsek fogadásait, mert feltűnően nagy összegben kötöttek fogadásokat erre a két bajnokira.A következő idényben annak a két csapatnak kellett osztályozót játszania a bennmaradásért – az élvonal létszámát felemelték (12-ről 16 együttesre), így egyenes ágon nem volt kieső –, amely az alapszakasz végén is kieső helyen állt (Haladás, Békéscsaba), végül papíron mindkét klub NB I-es maradt, előbbi a Nyíregyháza, utóbbi a REAC ellen nyerte meg a párharcát. Azért csak papíron, mert a Lombard FC áttette székhelyét Pápára, így a másodosztályban 8. helyezett pápai csapat indulhatott az első osztályban, a Szombathelyi Haladás pedig a Pápa jogán a másodosztályba került.
Nem szabad elmenni szó nélkül a Zalaegerszeg szereplése mellett, a ZTE az alapszakaszt követően mindössze három ponttal előzte meg a sereghajtó Haladást,
végül az utolsó tíz meccséből hatot is megnyert, így nem kellett aggódnia a kiesés miatt.
A 2004/05-ös kiírásban immár 16 csapat küzdött a bajnoki címért, illetve az élvonalbeli tagság megőrzéséért. A Lombard mellett további változás volt, hogy a DVTK csapata nem kapta meg az induláshoz szükséges klublicencet, így a Nyíregyháza Spartacus FC az egyenes ági feljutásról való lemaradás, majd a Haladás elleni osztályozó elvesztése ellenére mégis az élvonalba kerülhetett. Azonban Miskolc sem maradt csapat nélkül, a Balaton FC jogutódjaként létrejött a DVTK-BFC. Ami pedig a kiesés ellen folytatott harcot illeti, a tizenöt pontos levonással sújtott Békéscsaba mellett a Nyíregyháza esett ki, a megmenekült Lombardnak és Vasasnak annak ellenére sikerült bennmaradnia, hogy az utolsó tíz meccsén nagyon gyatrán szerepelt.
2006-ban ismét a zöld asztalnál dőltek el a legfontosabb kérdések az NB I-ben.
Bár papíron a Vasas és a Lombard FC Pápa esett ki, a Fradi a pénzügyi gondjai miatt nem kapott licencet, és az NB II-be sorolták vissza, így a Vasas indulhatott az élvonalban a Ferencváros helyett. A pápai együttes egyébként nagyot hajrázott – az utolsó tíz találkozójából ötöt megnyert, egyszer döntetlent játszott négy verség mellett –, de ez is kevés volt az üdvösséghez, annak ellenére, hogy az előtte álló Vasas–Honvéd–REAC trió is rosszul szerepelt.
A következő idény tehát már a Ferencváros nélkül indult el – története során először nem volt tagja az élvonalnak –, és hozott nagy izgalmakat az alsóházban.
Öt fordulóval a vége előtt még kieső helyen állt a Tatabánya, de végül három győzelemmel és egy döntetlennel tíz pontot gyűjtött
– legyőzte a Diósgyőrt, az Újpestet és a REAC-ot is –, így, ha csak egy ponttal is, de sikerült megelőznie a Pécset, és bennmaradnia az élvonalban.
A 2007/08-as idényben a Sopron és a Tatabánya csont nélkül esett ki, előbbi is 16 pontra volt a bennmaradást érő helytől, egészen pontosan a Siófoktól. Hasonló volt a helyzet a következő kiírásban is, akkor a Nyíregyháza és a Honvéd úgy előzte meg a kieső REAC-ot és Siófokot – utóbbit hat pont előnnyel –, hogy az utolsó öt meccséből mindkét csapat csak egyszer nyert. 2009-ben már ismét a Ferencvárossal rajtolt a Soproni Liga, amelyben 110 év után nem végzett budapesti csapat a dobogón, mégis két nagy múltú vidéki klub búcsúzott (Nyíregyháza, Diósgyőr). Ez előttük álló három együttes (Paks, Vasas, Kaposvár) pedig a gyatra hajrája ellenére is maradhatott az NB I-ben.
A Szpari az utolsó előtti fordulóban búcsúzott, pedig kis híján csodát tett háromgólos hátrányból.
A 2010/11-es idényben a Siófok nagy hajrával maradt bent, még ha nem is volt akkora csoda a Balaton-parti együttes bennmaradása, mint most a Haladásé lenne.
Mihalecz István csapata tíz fordulóval a bajnokság vége előtt még kieső helyen állt, négy ponttal lemaradva az MTK-tól.
Ezt követően azonban csak háromszor kapott ki (négyszer nyert, háromszor döntetlent játszott), és nyolc pontot vert a későbbi kieső MTK-ra. Az utolsó előtti fordulóban Kecskeméten biztosította be a bennmaradást a Siófok, Homma Kazuo mesterhármasának köszönhetően.
Az első OTP Bank Liga idény unalmasra sikerült, már ami a kiesés elkerüléséért folytatott harcot illeti. A kieső Vasas és ZTE már tíz körrel a bajnokság vége előtt is a „vonal” alatt volt. Érdekesség, hogy a Fradi történetének legrosszabb élvonalbeli szereplését produkálta, 14-szer kapott ki, de így sem volt kiesési gondja.
A 2012/13-as idényben a Siófok kis híján újabb csodát tett, de ezúttal a fantasztikus hajrá ellenére is kiesett. Az nem volt kérdés, hogy az újonc Eger – amely a villanyvilágítás hiánya miatt nem játszhatott otthon – kiesik, de
a Siófok is tízpontos hátrányban volt tíz fordulóval a bajnokság vége előtt a PMFC-vel szemben.
Horváth Károly azonban felrázta a csapatát, és az utolsó fordulóig nyílttá tette a harcot azzal, hogy ötször nyert egy döntetlen és négy vereség mellett, ugyanis a Lombard Pápa eközben csak egyszer tudott nyerni. Végül az utolsó körben a Pápa ikszelt a DVTK ellen (1-1), míg a Siófok otthon kikapott az Újpesttől, így három ponttal megelőzte a Lombard a riválisát, amely biztosan nem ilyen tavaszról álmodott.
Ezt követően történt a pápai kapus, Szűcs Lajos elhíresült gúnyolása, amelyre akkor a legtöbben úgy tippeltek, hogy a Siófok edzője, Horváth Károly ellen szólt. A válogatott focista, aki nem hitte a bajnokság hajrája előtt, hogy kiesési gondjaik lehetnek, később ezt cáfolta.
A következő idény ismét nem a pályán dőlt el elsősorban, ugyanis licencproblémák miatt a Kecskeméti TE, a Nyíregyháza Spartacus, a Győri ETO és a Pécsi MFC sem indulhat a következő szezonban a kieső helyen végzett Lombard Pápa és a Dunaújváros PASE mellett, így a következő szezontól 12 csapatos lett a bajnokság. Persze meg kell említeni a Budapest Honvédot, amely a 20. fordulóban még kieső pozícióban állt, négy pontra a Pápától – amely a 30 megszerezhető pontból egyet gyűjtött be –, és végül mindössze két vereséget szenvedve bennmaradt. Ahogy a Haladás is megúszta a kiesést, az utolsó körben 3-0-ra verte a Puskás Akadémiát, míg a DPASE kikapott Pakson (2-1), így ünnepelhetett.
A 114. magyar labdarúgó-bajnokság tehát már 12 csapattal rajtolt, amelyben minden csapat háromszor találkozott egymással a 33 forduló alatt. Bár a két későbbi kieső, a Puskás Akadémia és a Békéscsaba a hajrához érve is kieső helyen állt, végül a Vasas csak egy ponttal előzte meg a felcsúti együttest, amely az utolsó öt meccsen magára talált, de az utolsó előtti körben épp a Vasastól kapott ki, így hiába verte meg a Honvédot a záró fordulóban, mivel a fővárosi csapat is nyert, búcsúzott ez első osztálytól.
2017-ben hatalmas csatában maradt bent a Diósgyőr, amely annak ellenére állt fel a padlóról, hogy az utolsó négy meccsén nyeretlen maradt. A DVTK ugyanis a 23. fordulóhoz érve még kieső pozícióban volt, öt pontra lemaradva az MTK-tól, háromra a DVSC-től.
Az utolsó tíz mérkőzéséből 16 pontot gyűjtött a már említett nyeretlenségi sorozat ellenére,
így, bár kikapott az utolsó körben a DVSC-től (1-3) a kiesési rangadón – még a Loki is búcsúzhatott az NB I-től –, az MTK csak 1-1-es döntetlent játszott Pakson, a több győzelmének köszönhetően kiharcolta a bennmaradást. A Gyirmót búcsúzása nem volt kérdéses.
A legfrissebb emlékek a 2017/18-as idényről vannak, amely csak kis híján hozott nagy feltámadást, viszont az utolsó forduló annál izgalmasabbra és érdekesebbre sikerült. A Balmazújváros az utolsó öt találkozójából mindössze a Mezőkövesd ellenit (1-0) veszítette el, de a végig a kiesés ellen menekülő csapat így is kiesett.
Az utolsó forduló előtt a két kieső helyre öt csapat – a DVTK, a Vasas, a Balmazújváros, a Mezőkövesd és a Haladás – és egy rakás lehetséges forgatókönyv maradt.
Végül hiába ikszelt a Fradival a Balmaz, mivel a DVTK a hajrában győzött a bajnok Videoton ellen, így kiharcolta a bennmaradást. Horváth Ferenc csapata mellett a Honvéd ellen 3-1-es vereséget szenvedett Vasas esett ki.
A fordulót követően Horváth Ferenc indulatosan nyilatkozott, míg Miskolcon elkezdődött az ünneplés.
Az elmúlt húsz évben tehát nem sok olyan csapat volt, amely nagy hátrányból harcolta ki a bennmaradást, olyanra pedig egyáltalán nem volt példa, hogy bő tíz meccsel a bajnokság vége előtt valaki 14 pontos hátrányt képes legyen ledolgozni. Horváth Ferencnek tavaly a Balmazújvárossal nem sikerült a csoda, az edző korábban az Origónak adott nyilatkozatában is elmondta, hogy egy élet is kevés lenne feldolgozni az akkor történeteket. Viszont, ha most sikerülne a korábban lehetetlennek tűnő küldetés a Haladással, az, ha nem is feledtetné el a múltat, mindenképpen gyógyír lehet a szakember számára. A szombathelyi csapatnak pedig nem kevesebbet, mint az életben maradást jelentené a jelenlegi helyzetében. Az egyik fő rivális pedig nem más ebben a harcban, mint a Diósgyőr, amely most már évek óta a tűzzel játszik.