Negyedmilliárd eurót vert el a Premier League-ben kilencedik Chelsea
![fbl Horizontal](https://cdn.origo.hu/2023/12/bhRJJlsfGcXCtZslkxfmqc4TtVvH2pJbYVruWriHaF8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQzNTBhZDdkYzUxNDRiMTNhYTRhMWNkMWZmNzI3YTJm.webp)
Nyáron, amikor a legtöbb csapat nyögte a koronavírus okozta, főleg gazdasági nehézségeket, a Chelsea egyre másra jelentette be a jobbnál jobb igazolásokat. Az már szezon közben kiderült, hogy érkezik az Ajaxtól Hakim Ziyech, majd a Bajnokok Ligája-indulás biztossá válása után nyáron további érkezőket jelentett be a Chelsea.
Viszonylag jó áron csaptak le a londoniak a Bundesliga góllövőlistáján második helyen végzett játékosra, Lipcséből érkezett a 28 gólos Timo Werner (53 millió euró), és hosszú évekre válhat biztossá a baloldali védő szerepköre annak köszönhetően, hogy a Leicestertől érkezett Ben Chilwell (50 millió). Még ezenfelül is maradt 80 millió euró az egyik legizgalmasabb ígéret megszerzésére, Kai Havertz is Londonba igazolt a Leverkusen csapatától, majd jött a hír, hogy a Paris Saint-Germainnél már nem számítanak a csapatkapitányra, Thiago Silvára, aki a BL-döntő után szintén a londoniakhoz írt alá.
Ha nélkülük is összejött a negyedik hely a Premier League-ben, akkor evidens, hogy velük csak jobb lehet a csapat. Vagy nem?
A Chelsea jól kezdte a szezont, igaz, a második fordulóban rögtön jött egy sima vereség a Liverpool ellen, de ezt követően egy hosszú veretlenségi sorozatot produkáltak a londoniak. Frank Lampard csapata 17 meccsen át maradt veretlen (a Ligakupában tizenegyesek után esett ki a csapat a Tottenham ellen), a Bajnokok Ligájában könnyű csoportba került, szinte kötelező volt a csoportgyőzelem a Sevilla, a Rennes és a Krasznodar előtt.
Az ismét világossá vált, hogy a Chelsea kapujában nem életbiztosítás a világ legdrágább kapusa, Kepa Arrizabalaga, így szeptember végén még elköltött 24 millió eurót Lampard, és megszerezte a Rennes kapusát, Edouard Mendyt, aki eleinte parádézott a kapuban.
A világjárványnak köszönhetően az angol bajnokságban (is) szinte teljesen összecsúszott az előző és a most is futó bajnokság, szinte biztos volt, hogy a rövid időszak, a felkészülési meccsek hiánya és a komoly meccsterhelés miatti csökkent edzéslehetőséggel számolhatnak az edzők, a sok új szerzemény ezúttal nem biztos, hogy kifizetődő.
Lampard, ha már elköltött 250 millió eurót, akkor eredményt is akart a játékosoktól, Timo Werner azonnal a csapatba került, azóta is ő töltötte a pályán a legtöbb időt Kurt Zoumával egyetemben, de Kai Havertz is folyamatosan lehetőséget kap, ahogy Ben Chilwell is, és a BL-döntő miatt hosszabb szünetet kapó Thiago Silva is azonnal kezdő lett, amint bevethetővé vált, sőt a csapatkapitányi karszalagot is megkapta. Sérülése után Hakim Ziyech is egyre több szerepet kap, és a megszerzése óta Mendy is kirobbanthatatlan a kapuból.
Egy darabig tudott működni a "pandémiafoci", azaz kevés edzéssel, az egyéniségek eldöntötték a meccseket, de hosszú távon erre nem lehet alapozni.
A Chelsea nagy sorozata december elejéig tartott, amikor a Leeds elleni 3-1-es sikert követően még a harmadik helyen állt a csapat, mindössze két pontra az akkori első helyezett Tottenhamtől. Az ünnepi időszak viszont nagyon nem úgy sikerült, ahogy azt Lampardék szerették volna.
Így követték egymást a bajnoki meccsek:
Az eredmény a már fent említett kilencedik hely. A szezonban agyonsajnált Arsenal is már csak három pontra van a Chelsea-től.
Azon túl, hogy a Chelsea még nem tudott meccset nyerni a szezonban olyan csapatok ellen, amelyek előtte vannak a tabellán, a legfőbb gondok a két kapu előtt adódnak.
Mendy remekül kezdett, első hat meccsén még gólt sem kapott, de december elejéig addigi tíz meccsén is csak hármat. Azóta viszont neki sem megy, az utolsó hat bajnoki meccsén 10 gólt kapott, és többször is komoly hibát vétett egy-egy gól előtt. A kiugróan jó teljesítmény és a kevésbé jó között kell megtalálnia egy állandó formát. A topcsapatok esetében az a jellemző, hogy egy-egy kapusnak kevesebb dolga akad, de akkor kell igazán a helyén lennie, nem szabad ingadozó formát mutatni.
A másik komoly gond az ellenfél tizenhatosán belül akad. A támadószekciónak egyetlen biztos pontja van, a német Timo Werner,
de az ő posztja is folyamatosan változott a szezonban, játszott kilencest is, de sokszor valamelyik szélről kellett indulnia, amikor Tammy Abraham vagy Olivier Giroud is a csapatba került. A Bundesliga egyik legjobbjától bántóan kevés az eddig a bajnokságban szerzett négy gól, még akkor is, ha adott mellé négy gólpasszt is. A mentségére azért jegyezzük meg, hogy az egész bajnokságban ő találta el eddig a legtöbbször a kapufát, ha hinni lehet a statisztikusoknak, akkor öt alkalommal is. Ne legyen kétségünk, Werner nem felejtett el focizni, idővel, állandó társakkal és pozícióval előbb-utóbb beindul majd az üzlet.
Werner Lipcsében többnyire a két csatár közül volt az egyik, vagy a 9-es mögötti szerepkörben játszott, de szinte sohasem a szélen, ahol Lampard gyakran erőlteti a játékát.
Azt még érdemes megjegyezni, hogy a jóval kevesebb szerepet kapó Tammy Abraham nyolcgólos a bajnokságban, míg a középhátvéd Zouma négy gólt szerzett, pont annyit, mint Werner.
Frank Lampard fiatal menedzser, a Derby Countynál töltött rövid időszak után ez az első komoly munkája a legnagyobbak között. Ezer szállal kötődik a klubhoz, a szurkolók örültek, amikor kinevezték. Elég sok párhuzamot lehet vonni közte és mondjuk Ole Gunnar Solskjaer között. A Manchester United menedzserét nagyjából fél évvel hamarabb nevezték ki, mint Lampardot, aki 2019 nyara óta vezeti a Chelsea-t. A kezdeti lendület után mindkét menedzser csapata visszaesett, amiből Solskjaer már kikecmergett, vezeti is a tabellát a csapatával, kérdés, Lampardnak hogy sikerül majd ugyanez.
Szigetországi szakértők a menedzser szemére vetik, hogy nincs különösebb stílusa a csapatnak, a sajtótájékoztatókon is maximum annyit mond, hogy gyors passzokat szeretne látni, de nincs olyan karaktere a csapatnak, mint mondjuk a Liverpoolnak vagy a Manchester Citynek, de ebben már Solskjaer is előtte jár.
Lampard 4-2-3-1-es felállásban kezdte a szezont, majd váltott 4-3-3-ra. A Mendy – James, Thiago Silva, Zouma, Chilwell védelem állandónak mondható, Reece James helyére néha bekerül Azpilicueta. Sokan féltették Thiago Silvát a Premier League-től, de meglepően jól illeszkedett be a bajnokságba és a londoniak védelmébe is, de egy dolog biztos, a jövőt nem lehet a 36 éves brazilra építeni.
A középpályán fontos döntéseket kellene meghozni Lampardnak. Mason Mount helye biztosnak tűnik, de Jorginho és N'Golo Kanté esetében sokszor az az ember érzése, hogy zavarják egymást, ha mindketten pályán vannak. Kanté biztosan nem pályafutása legszebb időszakát éli, hiányzik a londoniak középpályájából az agresszivitás, a lendület és a letámadás.
Lampard sokszor váltogatja a támadó embereit, de Timo Werner és Kai Havertz helye tűnik a legbiztosabbnak. Egyelőre mindketten bajlódnak azzal, hogy felvegyék a Premier League ritmusát, de a menedzser látszólag bízik mindkét játékosban. Werner már megfordult a csapat összes támadóposztján, miközben Lipcsében középen érezte magát a legjobban, de ugyanez igaz Havertzre is. A Leverkusenben középen és jobboldalon is szerepelt egy olyan csapatban, amely a letámadások után nagyon gyorsan csapott át védekezésből támadásba, de ez nem jellemző a mostani Chelsea-re. Havertz Leverkusenben 12 góllal zárta az előző idényt, a Chelsea-ben eddig egy gólja van, és Lampard jóval hátrébb számít a német játékosra, mint ahol a Bundesligában játszhatott.
Egyelőre elmondható, Lampard nem találta meg csapata tökéletes felállását, és a dolga az eddig látottak alapján sem feltétlenül lesz könnyebb, ha egyszerre lesz majd bevethető Hakim Ziyech, Christian Pulisic, Werner, Havertz, Abraham, Giroud és Hudson-Odoi.
A legutóbbi bajnokin a Chelsea bántóan simán kapott ki a Manchester Citytől, gyakorlatilag semmiféle elképzelés nem volt látható a csapaton, a 3-1-es vereség is inkább a londoniak számára volt hízelgőbb.
Sokadszorra válik valósággá az, hogy soha sem a legjobb játékosokból lesz a legjobb csapat. Lampard kezében vannak a kirakós darabjai, kérdés, hogy képes lesz-e kirakni belőle a megfelelő képet, és ha igen, mikor.
Sokan Jürgen Klopp példáját hozzák fel, hogy három évig ő sem ért el komolyabb eredményt Liverpoolban, de a német soha nem költött el egyszerre 250 millió eurónyi fontot, és nem hozott egyszerre öt-hat meghatározó embert a csapathoz. Klopp szisztematikus munkával, évi egy-két, maximum három új embert épített be a Liverpoolba, ami szép lassan ért fel a csúcsra.
Roman Abramovics joggal gondolhatja, hogy negyedmilliárd euró elköltése után Frank Lampard jobb eredményt ér el, mint az előző szezonban, és erre még minden esélye meg is van, de ehhez el kell kezdenie a posztjain játszatni a csapat sztárjait vagy megtalálni a megfelelő felállást és taktikát, kérdés, hagy-e erre majd elég időt Abramovics, vagy átadja a terepet egy tapasztaltabb szakembernek.