A negyedik és az ötödik bajnokiján is mesterhármast rúgott, talán mondanunk sem kell, hogy ilyenre még nem volt példa a PL-törtnetében, a második, Nottingham Forest elleni ráadásul egy 26 percen belül lerendezett tökéletes mesterhármas volt: jobbal, ballal, fejjel, hármat egymás után. Hogy aztán még ezt is tetézze, és a MU ellen újabb mesterhármast vágjon, azaz nyolc PL-meccsen háromszor triplázott. Egészen elképesztő...
Ehhez nem nagyon van mit hozzáfűzni:
Olyan ütemben dönti a rekordokat, hogy követni is nehéz. Sokan már 60 gólos PL-szezont látnak, és míg a City tavalyi házigólkirályának, Kevin De Bruyne-nek 30 bajnoki meccsen jött össze a 15 gól, addig Haaland ezt 9 mérkőzésen megtermelte. Sorozatban hét bajnokin talált be, ilyenre a klub történetében eddig egyedül Sergio Agüero volt képes. Most a Leicester-drukkerek kivételével mindenki azt várja, hogy megdöntse Jamie Vardy sorozatát, aki sorozatban 11 bajnokin tudott betalálni.
A Southampton elleni bajnokival sorozatban tíz meccsen talált be, ilyen a kékeknél korábban egyedül Billy McAdams volt képes 1957-ben.
A közösségi oldalakon a Southampton elleni bajnokin lőtt gólja után már olyan viccek születtek, hogy "Na, végre, Erling Haaland megtörte 60 perces gólcsendjét".
Mintha ott sem lenne, aztán lecsap
Haaland nem egy izgága játékos, ő nem az a fajta, aki szakadatlan helyváltoztatásaival fárasztja le a védőket, és pláne nem az, aki minden támadásban, minden összjátékban benne akar lenni. A Dortmund elleni BL-meccsen például
26 labdaérintése volt, aminél a két csapat kapusai is többet tudnak felmutatni.
Ácsorog, nézelődik, ímmel-ámmal mutatja magát, hogy aztán a tökéletes pillanatban tökéletes ütemben, megállíthatatlanul meginduljon, és megszerezze a győztes gólt, mondjuk, egy olyan mozdulattal, amellyel meghazudtolja a fizika törvényeit.