TORONTO, ON - MAY 12: Kawhi Leonard #2 of the Toronto Raptors celebrates with teammates after sinking a buzzer beater to win Game Seven of the second round of the 2019 NBA Playoffs against the Philadelphia 76ers at Scotiabank Arena on May 12, 2019 in Toronto, Canada. NOTE TO USER: User expressly acknowledges and agrees that, by downloading and or using this photograph, User is consenting to the terms and conditions of the Getty Images License Agreement. Vaughn Ridley/Getty Images/AFP
Vágólapra másolva!
Még egy éve sincs a Toronto Raptorsnál, de már most a klub történetének legjobb játékosaként emlegetik Kawhi Leonardot. A 2019-es NBA-rájátszás második körében történelmet írt azzal, hogy a mindent eldöntő hetedik meccsen a dudaszó pillanatában szerzett győztes kosarat. Pedig amikor bekerült a ligába, dobni se tudott, két éven belül viszont már LeBron James is bepánikolt, amikor pályára lépett ellene. Évi 18 millió dollárt keres, mégis egy több mint 20 éves kocsival jár. Szökőévente mosolyog, mióta 16 éves korában megölték az édesapját. Látszólag egy érzelemmentes robot, aki mindig mindent úgy csinál, ahogy kell, egyetlen kivétellel, amiből a sportvilág történetének egyik legrejtélyesebb sérülése és szappanoperája lett.
Tizenhat éves korában vesztette el imádott édesapját
Kawhi Leonard Mark Leonard és Kim Robertson ötödik gyermekeként, első fiúként született 1991. június 27-én Los Angeles legrosszabb környékén, Comptonban. A család nem nélkülözött, a szülők keményen dolgoztak, édesapjának volt egy kis autómosója. A már akkor is igencsak szótlan Kawhi minden idejét apja üzletében, de főleg a kosárpályán töltötte, gimnáziumi edzője, Tim Sweeney Jr. nem egyszer rimánkodott neki az edzések után 1-2 órával, hogy menjen már haza, mert Sweeney-t otthon négy gyerek várja. Egy idő után a mester felvett segédedzőket, akiknek az volt a feladatuk, hogy ott maradjanak a teremben Leonarddal, és szedjék neki a lepattanót. Kawhi szépen fejlődött, végzős évére saját posztján korosztálya 10 legjobb játékosaként tartották számon.
Ekkorra azonban már túl volt egy szörnyű tragédián.
2008. január 18-án nővére zokogva hívta fel, hogy édesapjukat a saját autómosójában megölték. Kawhi számára megszűnt a világ. Ő volt a legjobb barátja, neki köszönhetően lett határokat nem ismerő a munkamorálja. Mark mindig is azt mondta neki, hogy kemény munkával bármit elérhet.
Kawhi másnap még pályára lépett a gimnáziumi területi bajnokságban, dobott 17 pontot, viszont veszítettek, ő pedig összetört, és napokig sírt édesanyja karjaiban. A kosárlabda nyújtotta számára az egyetlen menekülést, még több energiát fektetett bele. Érettségi után több kisebb egyetem szerette volna elcsábítani ösztöndíjjal, ő pedig a San Diego State-et választotta, hogy közel maradhasson a családjához.
Kawhi Leonard feltette a térképre a San Diego State Egyetemet Forrás: AFP/2011 Getty Images/Ethan Miller
Első évében bejutottak az ország legjobb 64 csapata közé az egyetemi bajnokság rájátszásban (NCAA March Madness), de itt azonnal kiestek. Következő szezonjában már dupladuplás átlaga volt (15,7 pont, 10,4 lepattanó) a San Diego State pedig a legjobb 16-ig menetelt, ahol aztán kikapott a későbbi győztes, Kemba Walker vezette UConntól. Kawhi bekerült a második számú álomötösbe, majd úgy döntött, jelentkezik a 2011-es NBA-újoncbörzére (draft).
Nagy kockáztatás, hatalmas megtérülés
A profiligában ekkor kezdett kibontakozni az a játékbeli forradalom, amit ma is látunk: végtelen sok hárompontos a meccseken, aki nem tud dobni, annak esélye sincs bekerülni. Épp ezért a nehéztüzérekre még sosem volt ekkora a kereslet, de ugyanez elmondható azokról is, akik remekül védekeznek a periméteren.
Utóbbiban Kawhi volt a 2011-es draftosztály legjobbja, viszont borzalmasan fakezű volt, 25%-kal dobott az NBA-s triplavonalnál közelebb lévő egyetemi vonal mögül. Pont ezért nem lehetett tudni, melyik csapat fogja választani a drafton.
Ez végül az Indiana Pacers lett, amely a 15. helyen elvitte őt, legalábbis elsőre mindenki azt hitte. Aztán kiderült, hogy a Pacers gyorsan tovább is cserélte őt a San Antonio Spurshöz, cserébe a szárnyait bontogató George Hillért. Akkor még senki sem értette, miért jó ez Gregg Popovichéknak, akik Hillben egyértelműen Tony Parker utódját látták.
Amikor még mindenki azt hitte, Leonard az Indiana Pacers játékosa lett Forrás: AFP/2011 Getty Images/Mike Stobe
A legendás edző később elmondta, az elmúlt 20 évének legnehezebb döntése volt Hill elcserélése, de olyan potenciált láttak Leonardban, hogy egyszerűen nem tudták parlagon hagyni, ráadásul volt egy titkos fegyverük Chip Engelland személyében. (Jegyezzük meg gyorsan, hogy ebben az évben a Spurs Cory Josephet és Hanga Ádámot választotta ki saját draftjogaival).
Leonard a draft után azonnal San Antonióba repült, másnap már a Spurs gyakorlópályáján pattogtatott, ekkor mutatták be neki Engellandot, aki a világ legjobb dobóedzője volt már akkor is. Leonard megkérdezte, mit kell ahhoz csinálnia, hogy jó játékos váljon belőle, de válasz helyett egy másik kérdést kapott:
jó akarsz lenni, vagy kiváló?
Megkezdődött kettőjük közös munkája, ami szinte azonnal meghozta gyümölcsét. A teljesen átalakított, Kobe Bryantéről mintázott dobómozdulat működött, Leonardból "hirtelen" 38%-os hatékonyságú triplázó vált, miközben védőoldalon az első perctől kezdve a ligaelithez tartozott, köszönhetően 220 centis karfesztávjának, valamint gigantikus nagyságú kezeinek és ujjainak.
Remek összeállítás Leonard elit védőmunkájáról az NBA sztárjai ellen:
Második évében, azaz 2013-ban már a San Antonio alapemberévé vált, új lendületet adott Tim Duncan, Tony Parker és Manu Ginobili karrierjének, tökéletesen passzolt a Spursbe, amellyel bejutott a döntőbe. Itt kevesebb mint 22 évesen azt a csekély feladatot kapta, hogy semlegesítse a liga legdominánsabb játékosát, az alapszakasz MVP-címét bezsebelő LeBron Jamest.
Leonard pedig nem vallott szégyent, amit mi sem bizonyít, mint az a jelenet, ami a finálé 5. meccsén játszódott le. James épp a büntetővonalon állt, az első dobása után pedig Popovich pályára küldte Leonardot. James ekkor hátranézett, meglátta, hogy ki érkezik, majd dühében káromkodott egy ízeset. Ennyire utálta azt, amikor Leonard védekezett ellene.
Az NBA ünnepelt sztárja lett, de továbbra is egy tragaccsal járt
A finálét a Spurs végül elvesztette 4-3-as összesítéssel (ugye mindenki emlékszik Ray Allen hatodik meccses triplájára?), de egy évvel később visszavághatott a Miami Heatnek és LeBronnak. Ekkorra Kawhi már bekerült a szezon második számú védőötösébe, emellett támadásban is egyre jobb és hatékonyabb lett. A nagydöntőben pedig gyakorlatilag leradírozta Jamest a pályáról, a Spurs pedig öt meccs alatt tönkreverte a Heatet.
Leonard a tökéletes kétirányú játékáért megkapta a Bill Russell-trófeát, amit a nagydöntő legjobb játékosának adnak át. És még nem volt 23 éves. Egy évvel később egy szemsérülés nehezítette a dolgát, de pontátlagát így is feltornázta 17-re, labdaszerzésekben vezette a ligát, és őt választották az év legjobb védőjátékosának. Ezzel két legenda, Michael Jordan és Hakeem Olajuwon mellett ő lett a harmadik olyan játékos, aki döntő MVP, és Év Védője-díjat is nyert.
Erőfeszítéseit 2015 nyarán a Spurs egy 5 éves, 90 millió dolláros szerződéssel honorálta, ő viszont nem kezdett iszonyat pénzszórásba, ugyanolyan szerény maradt, mint mindig. Erre a legjobb példa, hogy a mai napig egy 1997-es szakadt Chevrolet Tahoe-val jár.
Az 1997-es Chevrolet Tahoe. Ilyennel jár a 90 millió dolláros szerződésű Leonard Forrás: carbuzz
A pályán sem dőlt hátra, sőt. 2016-ban ismét ő lett az év legjobb védője, 21 pontot átlagolt 50%-os mezőny- és 44%-os (!) triplamutatóval, Steph Curry mögött pedig második helyen végzett az MVP-szavazáson. A playoffban azonban nem jöttek a korábbi eredmények, ráadásul ezen a nyáron Tim Duncan is visszavonult.
Ezzel végérvényesen ő lett a Spurs vezére,
a következő szezon első meccsén azonnal karriercsúcsot dobott, amit aztán számos alkalommal megjavított, 25,5 pontos átlaggal fejezte be az alapszakaszt, az MVP-szavazáson harmadik lett. 2017-ben a Spurst a nyugati főcsoportdöntőig vitte, ahol az első meccsen a Warriors szupercsapata ellen fantasztikusan játszott, viszont a harmadik negyedben, 21 pontos vezetésnél a Golden State centere, Zaza Pachulia gusztustalan módon lépett alá, a leérkező Leonardnak pedig aláfordult a bokája.
A mérkőzést nem fejezhette már be, ráadásul a Spurs ezt is, és a párharcot is elbukta, Leonard sokkoló kálváriája pedig elkezdődött.
Öntudatra ébredő a robot - az NBA legfurcsább drámája
A kiscsatár természetesen már nem léphetett pályára a playoffban, de senki sem gondolta volna, hogy San Antonio-i pályafutásából 9 meccs van hátra.
Megpróbáljuk felgöngyölíteni a következő egy évet, de nagyon sok részlet még mindig homályos, és csak a főszereplők ismerik az egész történetet. A lényeg, hogy Leonard és a Spurs szakítását bármelyik dél-amerikai forgatókönyvíró megirigyelné. A sztori ott kezdődik, hogy bár Leonard bokája rendbe jött, a jobb combja nem igazán volt egészséges, ezért kihagyta a teljes 2017-es előszezont. Popovich mester nem sokkal később bejelentette, hogy Leonard az alapszakasz elején sem lesz bevethető. Novemberben még mindig nem lehetett tudni, mikor tér vissza, "Pop" azzal nyugtatott mindenkit, hogy inkább előbb, mint utóbb, de biztosat ő sem tudott.
Aztán december elején Kawhi játékra jelentkezett, 12-én pedig végre pályára is léphetett.
Popovich természetesen perclimiten tartotta, nem akart semmilyen sérülést kockáztatni. Ráadásul ha a Spurs két este alatt két meccset játszott, akkor a másodikon rendre pihenőt kapott. Terhelését folyamatosan növelte a tréner, aztán január közepén megint egyre több mérkőzésről hiányzott, majd 17-én jött a bejelentés: Leonard határozatlan ideig harcképtelen lesz ismét, mert továbbra is a combját kell ápolni.
Leonard és Popovich között valami eltört, de csak ők tudják pontosan, mi történt Forrás: AFP/2016 Getty Images/Ezra Shaw
Az amerikai média ekkorra már kiszimatolta, hogy itt bizony valami nagyon nincs rendben. A játékos februárban New Yorkba utazott, mert bár a Spurs orvosi stábja zöld utat adott neki, ő szeretett volna egy független, második véleményt az NBA doktoraitól. Ekkor már három hete távol volt csapatától, nem vette fel a telefont, ott voltak vele viszont a tanácsadói, többek között nagybátyja, Dennis Robertson, akire mindenben hallgatott.
Az NBA köreiben mindenki robotnak tartotta, 2017-ben a Memphis Grizzlies akkori vezetőedzője, David Fizdale így jellemezte:
A meccsen ott állt mellettem, és egyszerűen nem lélegzett. De komolyan. Meg fogom nézni a liga szabálykönyvét, hogy robotok játszhatnak-e, mert ő biztos, hogy az. Valószínűleg fagyálló folyik az ereiben.
Szóval, egy évvel később úgy tűnt, a gép öntudatra ébredt, és megsértődött csapatára, valamint edzőjére. Tavasszal társai is kezdtek elfordulni tőle, Manu Ginobili arról panaszkodott, hogy szétzilálja a csapatot a bizonytalanság, inkább jelentsék be, hogy Leonard már nem játszik a szezonban.
Tony Parker azt nyilatkozta, hogy neki is volt hasonló sérülése, csak százszor rosszabb, mégis játszott.
Állítólag ez volt az utolsó csepp a pohárban. Leonard hiába volt papíron egészséges, már nem akarta a Spurs mezét viselni. New Yorkban maradt az embereivel, ott edzett, a médiával és a csapattal továbbra sem állt szóba. A Spurs közben búcsúzott a playofftól, májusban pedig már mindenki számára egyértelmű volt, hogy visszafordíthatatlanul elmérgesedett a konfliktus.
Kawhi májusban San Antonióba utazott, és azt kérte, cserélje el a klub, lehetőleg szülővárosa egyik csapatához, a Lakershez vagy a Clippershez, ő előbbit preferálná.
Ezután visszament New Yorkba. Popovich és stábja úgy gondolta, meg lehet menteni a kapcsolatot, ezért nem sokkal később meglátogatták a játékost, de a békülés nem sikerült, a San Antonio pedig nyilvánosan is átadólistára tette legjobbját.
A nagybácsi, Dennis Robertson állítólag folyamatosan hergelte Leonardot a Spurs és Popovich ellen Forrás: Reddit
A történtek után nem álltak érte sorban a csapatok, a Lakers pedig arra számított, hogy mivel 2019-ben lejár a szerződése, úgyis odaigazol, minek adnának érte ellenértéket. Főleg a Boston és a Philadelphia érdeklődéséről lehetett hallani, valamint a Knicks is képben volt, aztán derült égből jött a bejelentés.
A Toronto Raptors általános igazgatója, Masai Ujiri megelégelte, hogy csapata sosem tud túljutni LeBron Jamesen, és mindent egy lapra feltéve, a klublegenda DeMar DeRozan beáldozásával, valamint a fiatal Jakob Pöltlért megszerezte Leonardot és Danny Greent.
Délre vágyott, északon egy év alatt klublegenda lett
Ahelyett, hogy Kawhi a meleg Kaliforniába költözött volna, mehetett északra, így a Spurs egy kicsit még bosszút állhatott rajta, de legalább véget ért a szappanopera. Azt szinte mindenki biztosra vette, hogy Kawhi 2019 nyarán le fog lépni Torontóból, de a Raptors adott egy esélyt a kísérletnek, ami eddig egészen jól halad.
Leonarddal úgy bántak az alapszakaszban, mint egy hímestojással, sokat pihentették, ő pedig ezt remek játékkal hálálta meg, valamint többször is elmondta, tetszik neki a város. Bármilyen hihetetlen, de megint tudott javítani pontátlagán (26,6), a Raptors második helyen végzett az alapszakaszban a keleti főcsoportban, a rájátszásban pedig az első körben simán verte az Orlandót. A másodikban jöhetett a Philadelphia, ott pedig Leonard megmutatta, milyen is az, amikor legjobbját tudja nyújtani.
Embertelen produkciót tett le az asztalra, Michael Jordan 1993-as nagydöntője óta senki nem szerzett annyi pontot (246) egy playoff-párharc alatt, mint Leonard a Sixers ellen (243),
emellett egy örökké emlékezetes, hetedik meccses dudaszós kosárral megnyerte a szériát a Raptorsnak, amellyel bejutott a keleti döntőbe.
Ha ezt az akadályt is sikerrel venné a klub, és beverekedné magát a nagydöntőbe, az lenne történetének legnagyobb sikere, és akkor már elmondható, hogy megérte a csere. Még úgy is, ha esetleg tényleg Los Angeles felé veszi az irányt nyáron, bár addig még nagyon sok van hátra. Valószínűleg még ő sem tudja, hogyan fog dönteni, mindenesetre mi már nagyon várjuk.
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!
Tudta-e?
Az ókori játékok egyik szép hagyományának felelevenítéseként hét országon keresztül fáklyás váltó hozta a görögországi Olimpiából a nap erejével meggyújtott lángot az 1936-os berlini olimpiára. Az ünnepélyes megnyitón a 100.000 nézőt befogadó központi stadionban ezzel gyújtották meg az olimpiai lángot, amely a játékok egész ideje alatt égett.