(Szabad Nép)
Nyugati lapok sajtószemléje
A Szabad Nép hasábjain már hírt adtunk arról, hogy a cannes-i nemzetközi filmfesztiválon a Körhinta nagy sikert aratott. A filmszakma is, a közönség is nagyon melegen fogadta a filmet, s igen kedvező a Körhinta bemutatójának sajtóvisszhangja is. Nemcsak a haladó és a népi demokratikus országokkal rokonszenvedő sajtóban, hanem a burzsoá, sőt reakciós lapokban is lelkes, elismerő írások jelentek meg a Körhintáról. A Rómában megjelenő Il Messaggero április 26-i számában a cannes-i filmfesztiválról szóló beszámolójának a következő négyhasábos címet adta:
Egy magyar szerelmi történet a legszebb valamennyi tegnapig bemutatott film közül
S a szövegben, más filmek ismertetése után a következőket írja: "A film, mely eddig méltán a legnagyobb sikert aratta, a délután bemutatott Körhinta. Az egyszerű szerelmi történetet a szociális vita néhány gondolata ugyan kissé elnehezíti, de ennek ellenére friss, könnyed, gyöngéd, finom érzésű...Fábry Zoltán, a rendező valóban tavaszi bájú mesterművet alkotott olyan szövegkönyvből, amelyben tulajdonképpen semmi meglepő fordulat nincs. Parasztok, kisbirtokosok közt játszódik le egy magyar faluban." Ezután ismerteti a lap a film meséjét, majd így folytatja: "Ennyi az egész. De hogy milyen szeretettel rajzolta meg a film rendezője a főszereplő kedves alakját, azt nem könnyű szavakban érzékeltetni." Az ugyancsak olasz Avanti! című szocialista lap ezt az öthasábos címet adta cannes-i beszámolójának:
Szerelmi történet magyar földön
Az alcím pedig így szól: "Fábry Zoltán Körhintája sokszor ragadta tapsra a közönséget, mely értékelni tudta ennek a filmnek könnyed és kedves, bájos realizmusát". Ez a lap is ismerteti a film meséjét, természetesen sokkal hosszasabban, mint az előbb idézett burzsoá lap, s feljegyzi, hogy "nyílt színen" többször tapsra ragadta a film a közönséget. Fábry Zoltán legnagyobb érdemének azt tekinti, hogy a régi és az új nemzedék közötti összeütközést nagyszerűen tudta érzékeltetni, hogy a film megközelíti a dráma tragikus levegőjét, emellett kedves maradt, de végig izgalmas és érdekes. "Különösen szépek egyes jelenetek: a falusi vásár, a két fiatal tánca Mária barátnőjének lakodalmán stb. De a rendező nem alkothatott volna ily szép filmet, ha nem találja meg Törőcsik Mariban az eszményi tolmácsot, egy olyan színésznőt, akinek előadóképessége és átérzése oly gazdag, mint amilyen sokatígérő a fiatalsága" - írja a lap. Nem kevésbé kedvező a francia sajtó kritikája. A l'Humanité Törőcsik Mari fényképét közli beszámolója fölött és így ír: "Csodálatos magyar film. Mint a friss víz. Szerelmi történet, szerelmi dráma ... Úgy gondolok erre a filmre, mint olyan ajándékra, amilyen ritkán kap az ember." De nemcsak a l'Humanité, hanem a párizsi Combat című burzsoá lap is a magyar filmet emeli ki a fesztiválról szóló beszámolója címében. A lap tudósítója Cannes-ba érkezésének történetét meséli el: az első néző, akit megkérdeztem, ezzel fogadott: "Egy kivételesen szép magyar film, egy költemény, egyszerű, de költői magaslaton előadott realizmus."
![]() |
"A legmagasabb művészet, amit filmen alkottak." |
A Le Monde párizsi burzsoá lap így ír a Körhintáról: "Megindító és művészien igaz ez a szerelmi történet, a győzedelmeskedő szerelem egyszerű, tiszta története. A cselekmény falusi légkörben játszódik és érzelmeinek művészi tisztaságával meglepett minket, annyi kolhoz-dráma után. A film rendezése egyébként kitűnő. És a falusi bálról szóló rész úgy marad emlékezetünkben, mint a legmagasabb művészet, amit filmen alkottak. Fogadunk, hogy zsűri szóba fogja hozni a Körhintát."
Fábry Zoltán rendezésében még árnyalata sincs az üres képmutatásnak
A nagy angol burzsoá lap, a Times, május 4-i számában a többi között ezt írja: "Az emberi megfigyelés módja a magyar Körhinta című filmben rendkívül nagy érzékenységre vall. Ez a kissé könnyű fajsúlyú cím nem készíti elő az embert a fiatal parasztfiú és parasztlány egyszerű szerelmi történetének mély líraiságára. Fábry Zoltán rendezésében még árnyalata sincs az üres képmutatásnak: a mese falusi környezetétől szándékosan távoltart mindent, ami pittoreszk, a tájak szürkék, sőt melankolikusak: a parasztok realisztikusak és szenvedélyesek. Az arcok egészen kivételes elmélyültséget és mély érzelmeket fejeznek ki. Még egy kimagasló magyar filmet mutattak be, egy fiatal magyar rendező filmjét, a Szakadékot (a film nem vesz részt a versenyben). Ez a film megerősíti azt a Körhinta alapján nyert benyomást, hogy Magyarországon új nemzeti filmművészet van keletkezőben, s ettől még nagy alkotások várhatók."