Nem volt csoda hát, hogy idehaza is inkább egy kipukkadt lufi látszatát keltette az Egy rém rendes család-feldolgozás. A premiernél tapasztalt csekély, de még éppen elfogadható nézőszám az eredeti, de idehaza sokkal kevésbé ismert széria szolgai másolásának köszönhetően is, részről-részre csökken és minden héten újabb és újabb mélypontot ér el, nem is volt csoda, hogy a csatorna elpakolta egy kevésbé nézett sávba, mondván a Vészhelyzet, amelyre a hazai Rém rendes család-nak köszönhetően, sokan ismét rátaláltak, túl kemény vetélytárs volt. Az indoklás csupán annak fényében tűnhet furcsának, hogy november 22-től az RTL-es Gyilkos elmék ellenében kerülnek adásba Bándiék, mely a 2005-ben indult sorozatok közül magasan a legnézettebb volt Amerikában. Csöbörből vödörbe?
Természetesen akad más példa is a honosításra, feldolgozásra, remake-ekre. Nagyon kedvelt a napi szappanoperák licencvétele, melyek egy ötlet alapján kerülnek kibontásra, egy-egy mamut méretű tévétársaság kisebb, különböző országokban megtalálható adóin. Tipikus példa a Barátok közt, aminek a német megfelelője a "Gute Zeiten, Schlechte Zeiten" ugyancsak a Grundy Ufa anyai szárnyai alá tartozik - azonnal meg is kapta az ukázt az induló RTL Klub, hogy a magyar verziót futtassa fel, hátha a konkurencia nem tud kapcsolni időben.
A sokszereplős szappanoperák sűrűjéből módfelett nehéz lehet kiemelkednie egy karakternek, maximum egy-két antihősnek van lehetősége, hogy Jockey Ewing-szintre jusson. Berényi Miklós persze szakadatlanul próbálkozik ezzel, ki tudja, talán összejön a kitörés. Mellette a sok Sanyi, Józsi, Etelka teljesen belevész az arctalan szereplők homályába, egyetlen kitörési esélyük, ha kapnak a nevük mellé valami toposzt, állandó jelzőt, mely segítségével megragadhatnak a köztudatban - elég csak a boldog emlékű Família Kft. "Vili, te nagyon hülye"-jére gondolni, mely Juhász Illés színművészt valószínűleg egész életen át kísérteni fogja.
Pozitív hősöknek azonban csak a szappanoperák dél-amerikai verzióiban, a nem végtelenített telenovellákban sikerült eddig mondai magasságokba, miniszterelnöki ismertség környékére emelkednie. Ebben az emelkedésben persze sokat segít, hogy a telenovellák zömében könnyebb brandet alkotni, ha a cím és a főhős (vagy általában inkább a főhősnő) neve megegyezik, elég csak Esmeraldá-ra gondolni vagy Betty-re, a csúnya lányra. Ennek az elméletnek persze látszólag tökéletesen ellentmond a Rabszolgasors sikere, amely nyomán a városi legendák szerint Isaura felszabadításán kezdtek el ügyködni egyes perifériára szorult tévénézők, de máris minden világossá válik, ha megnézzük a sorozat eredeti címét: Escrava Isaura.