Zenélni akarok, nem pereskedni - interjú Krasznai Tündével
![krasznai tünde x-faktor 2013 énekesnő](https://cdn.origo.hu/2023/12/KaH6Soeux_VZlgqJuxIfZEo6xkv0MqPxXCrqhcb28Nw/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU2NGNlZTM4OTA1OTRlODFiZjdhMjVkYjZlMzJmMDM2.webp)
Már másfél hónapja vége az X-Faktornak, de még mindig sokat írnak rólad a lapok, igaz, nem csak jót. Örülsz annak, hogy a felhajtás csak lassan csillapodik?
Az jó, hogy az embereket továbbra is érdekli a személyem, de van egy olyan oldala is a bulvárnak, amely igazságtalan és bántó. De valójában ez nem érdekel, mert az a helyzet, hogy én zenélni akarok, nem pereskedni, nem celeb akarok lenni, hanem zenész. A sajtó jó kapocs a közönség és köztem, mellesleg exhibicionista is vagyok, úgyhogy nem bánom, ha én vagyok a téma, ha nem hazugságot írnak rólam.
A múltad miatt nem tudtad megnyerni az X-Faktort?
Ez egy nagyon elegáns helyezés volt, büszke vagyok a harmadik helyre. Attól függetlenül, hogy nem nyertem, az én életemet változtatta meg a legjobban a műsor, szerintem én kaptam ezzel a legtöbbet. Örülök, hogy nő vitte el a győzelmet, de a „mi lett volna, ha" engem soha nem foglalkoztatott, nem rágódom ilyesmin. Óriási dolog volt, hogy az emberek többsége meglátta a valódi énem, és túljutottak a felnőttfilmes sztorin. De ne legyünk naivak, nyilván bejátszott a múltam, amelyen én már régen túlléptem. A lényeg, hogy bejutottam az X-Faktor élő show-iba, innen már minden csak tőlem függ.
Öt éve vetettél véget a felnőttfilmes időszaknak. Mi történt akkor, besokalltál?
Akkor lett vége, amikor oda jutottam, hogy már a fürdőszobában sem énekeltem. Gyerekkorom óta nekem a zene volt mindig a menedék. Hatéves koromtól kezdve napi több órát énekeltem, egészen addig, amíg fájtak a hangszálaim. Azért fordultam az ilyen filmek felé, hogy pénzt keressek, hogy befektessem, hogy zenei képzésem lehessen, de aztán rá kellett jönnöm, hogy nem fog ez így menni.
Sikerült pénzzel kiszállni az iparágból?
Nem, feléltem az egészet.
Mivel foglalkoztál a következő években?
Azzal voltam elfoglalva, hogy visszataláljak régi önmagamhoz. Hála istennek, jött akkor valaki az életembe, akiről nem nyilatkoznék, de számomra egy szent ember volt, és jött még valaki, akinek szintén nagyon sokat köszönhetek. Két férfi, akikkel együtt éltem – nyilván nem egyszerre. Kicsit a megmentőim voltak, és nagyon úgy éreztem, hogy valaki fentről vigyáz rám. Én már régen ki akartam lépni abból az életemből, és nagy segítség volt, hogy ők felnyitották a szememet egy másik világra.
De dolgoztál?
Miután lezártam életem addigi szomorú szakaszát, ott álltam, és nem volt tapasztalatom semmiben. Sokáig munkakereséssel küszködtem, nem találtam a helyemet. Pultos állásaim voltak, mellette hoszteszmunkákat vállaltam. Nagyon nehéz volt. 21 éves voltam, amikor először megnéztem a boltban a vaj árát, előtte ez egyáltalán nem érdekelt.
Végül egy karaokebárban találtak meg az RTL-esek, akiknek megtetszett az énekhangod. Hogyan történt ez?
Amikor a volt barátom kiment Londonba, én visszaköltöztem édesanyámhoz Debrecenbe, hat év után. Jó volt kicsit lenyugodni, és éreztem, hogy valamit kezdenem kell magammal, valami nagy dolgot szerettem volna, ami megváltoztatja az életemet. Arra gondoltam, hogy szívesen vezetnék karaokeestet, és mivel sok barátom van a városban, valamelyikük bemutatott egy tulajnak, aki lehívott egy ilyen bárba. Szerdán mentünk volna, de aznap felhívott, hogy mégsem jó, menjünk egy héttel később. Ez hozta meg a szerencsét, mert a második dátumra pont eljöttek az RTL-től, bár én erről sem tudtam semmit. Hallottak énekelni, felírták a telefonszámomat. Gondoltam, úgysem hívnak, de néhány napra rá csengett a telefon, hogy jöjjek a válogatóra.
Elég simán jutottál a legjobb háromig: korábban nem akartál indulni tévés tehetségkutatón?
Nem voltam erre felkészülve, ráadásul nagyon fiatalon sokkal nehezebb egy ilyen show-ban részt venni. 18-20 évesen az ember nagyon keresi még magát, nekem pedig, úgy érzem, kellett a tapasztalat az életben, hogy megfelelő önbizalmam legyen az X-Faktorra, mert ez a verseny nemcsak az éneklésről, hanem az önazonosságról is szól. Így pont jó volt. Semmi sem véletlen az életben, minden sorsszerű, én meg hiszek a jelekben, és ezek azt mutatták, hogy jó helyen vagyok. Mivel én nem a mai popzenét szeretem, féltem a műsortól, de végül jól jött ki az egész.
Milyen versenyzőtípus vagy?
Nem vagyok versengő, rivalizáló típus, nem is vagyok irigy, és nem hiszek abban, hogy jobb vagy különb lennék másnál. Mindenkinek megvan a saját egyénisége.
Lámpalázad nem volt?
Dehogynem. Nálam ez úgy jelentkezett, hogy izgultam, és mindig úgy éreztem, hogy elfelejtettem a szöveget. Amikor kimentem, jóformán nem emlékeztem semmire, de amire meg kellett szólalni, beugrott a szöveg - persze sok munka volt benne. De amint újabb és újabb köröket mentem, egyre magabiztosabban léptem a színpadra.
Voltak fellépéseid a finálé óta?
Akadt néhány, például Harkányban léptem fel, és szilveszterkor is énekeltem, de ez most csendesebb időszak. Bízom benne, hogy tavasszal jobban fel fog pörögni. Anyagilag persze jól jönnének a fellépések, nem bánnám, ha több felkérés érkezne, de az én utam szélesebb, nehezebb és kanyargósabb. Hosszabb távon tartalmasabb szereplésekben gondolkodom, az lenne a legcsodálatosabb, ha megszületnének a saját dalaim, ezzel együtt a saját Tünde-világom.
Szövegírói ambícióid vannak?
Igen, vannak témáim, elképzeléseim a világról. Van üzenetem, amit majd szeretnék megosztani az emberekkel, és örülök, hogy újra tollat foghatok. Évek óta nem írtam, de ha megszáll az ihlet, akkor nagyon jön a szöveg. Most pont ilyen időszak van, érzem a motivációt, és azt is, hogy a 25. év egyfajta változást hoz. Erre nagyon vártam már, és mivel pozitív irányba mennek a dolgaim, tele vagyok érzelmekkel, ezért is tudok kreatív életet élni.
Miket írtál régen?
Mindenfélét, pár soros verseket is. Mindig akkor írtam, ha épp nagyon szomorú vagy nagyon boldog voltam. Úgy gondolom, a művészlelkek akkor a legtermékenyebbek, ha például trauma vagy nagy boldogság éri őket. Én most úgy érzem, szárnyalnak a gondolataim.
Ezekhez a gondolatokhoz lesz zene is?
Most alakul a zenekarom, de zeneszerzőkre is kíváncsiak vagyunk, olyanokra, akik figyelték vagy szerették, amit én nyújtottam a műsorban. Most minden képlékeny még. Sokan megkerestek minket, van pár ember, aki szóba jött, de nem lenne korrekt, ha neveket mondanék. Majd akkor, ha már megvan az első dal.
Mi a cél most, egy dal meg egy klip? Mikorra?
Ez a legközelebbi cél, igen, de nem akarom magam korlátok és időpontok közé szorítani. Az önmegvalósításra nincs dátum, nem hajt a tatár, türelmesnek kell lennem. A dalszerzés nem egyik napról a másikra működik.
Nem kell ezzel jobban sietni? Pár hét, és indul a Csillag születik, néhány hónap, és jön az új X-Faktor, a tévék futószalagon termelik az énekeseket.
Ez nem aggaszt engem, bízom benne, hogy olyan lélek és olyan énekes vagyok, aki egyszer van, akiből egy van. Ugyanakkor örülök, ha mások is lehetőséget kapnak az életben. Én a saját dolgaimat csinálom, nem foglalkozom mással, és bízom benne, hogy van egy közönség, amely rám kíváncsi.
Amikor ment a műsor, azt írták itt-ott, hogy a hangod egyedi, karakteres, de klubestekre való, nem a mainstream popzenébe. Ha tíz év múlva kis klubokban énekelnél rendszeresen, mint egy underground körökben elismert előadó, de nem országos sztár, azzal elégedett lennél?
Merjünk nagyot álmodni – én így gondolom. Ha nem álmodtam volna nagyot, akkor nem mentem volna el a műsorba, és most nem lennék itt. Nekem nagy álmom, hogy egyszer sok ezer embernek énekeljek. Kicsit merész kijelentés, de a legnagyobb alázattal mondom ezt. Kis klubban lehet kezdeni, de utána már bárhogy alakulhat. Minden alkotó többre törekszik, soha nem elégszik meg a művével. Egy festőművész sem mondja gyakran a képére, hogy az teljesen kész van, és én is olyan vagyok, aki mindig célt keres. Ha végre elérek valamit, akkor még többet szeretnék kipróbálni. De ez emberi tulajdonság, hogy egyre többre és nagyobbra vágyunk. Amikor gyerek voltam, édesanyám el sem tudta képzelni, hogy énekesnő legyek. Mindig hittem ebben, nekem ez a szerelmem, a zene motivált, így kerültem ide, persze kisebb-nagyobb kanyarokkal. Egész életemben énekelni akarok, és ha tényleg van tartalma, üzenete a zenének, akkor miért ne mehetnék el akár Amerikáig is?
Kivel énekelnél ott egy duettet?
Tina Turnerrel.
El tudod képzelni, hogy hosszabb távon külföldön próbálj szerencsét?
Persze. A világ nagyon kicsi, semmibe nem kerül megpróbálni, milyen külföldön élni. Ha nagyon akarjuk, működhet. Egyik nagy álmom, hogy dzsessz- és bluessztenderdeket énekeljek az USA-ban. Nagyon szeretem az amerikai zenét. Ha választani lehetne, akkor a hatvanas évek Amerikájában élnék legszívesebben, nagyon tetszett az akkori életszemlélet, a zene, a hippikorszak. Onnan indult el egy nagy változás, amely hatással volt az egész világra. Azokat az együtteseket és énekeseket, akik a hippinemzedék kedvencei voltak, a mai napig hallgatom. A fekete zenét, a soult is szeretem, de 2014-et írunk, úgyhogy erre is figyelnem kell, hogy mindenkihez eljussanak majd a dalaim. De attól, hogy mai slágert énekelek, mellette még lehet dzsesszegyüttesem, amellyel másféle dalokat adunk elő. Ezek azonban távoli tervek. Miért ne énekeljek több stílusban, hogyha mindegyiket szeretem?
A régi együttes megvan még?
Igen, ők a barátaim, örömzenélésből csinálják. Rétegzenét, bluest játszanak.
Geszti Péter volt a mentorod, vele milyen a kapcsolatod?
Amiben tud, segít, továbbra is jóban vagyunk. Kikérhetem a tanácsát, és szoktam is, mert sok területen nagy tapasztalata van.
Ő is írna neked szöveget?
Beszéltünk erről, de amit ő írna, az talán nem passzolna hozzám. Mivel - reményeim szerint - van némi érzékem az íráshoz, szerintem sokkal jobb, ha az ember saját magának, a szívéből, a saját érzéseiről ír.
A többi mentorral jól kijöttél? A kritikák bántottak?
Mindegyikük véleménye érdekelt, mert más-más szempontok alapján fogalmazódtak meg. Állítom, hogy minden kritika, észrevétel segített, soha nem éreztem negatívnak. A kritikát bírni kell, ezt hívják alázatnak. Alföldi és Geszti hozzászólásai voltak rám a legnagyobb hatással, amit mondtak, nem felejtem el.
Ha az RTL felkér celebműsorba, akkor elmész?
Ha olyan, ami számomra vállalható, akkor miért ne? Igaz, hogy nem szeretnék celeb lenni, de azt gondolom, hogy az életben jól kell magunkat érezni, és nem szabad mindent halálosan komolyan venni.
A közmédián most megy A Dal, láttad?
Az első elődöntőt igen, de kicsit unatkoztam rajta. A képi világa és Király Viktor azonban tetszett.
Indulnál rajta jövőre? Az eurovíziós fellépés sokaknak vonzó.
Igen, el tudom képzelni magam ott. Amikor láttam, hallgattam az énekeseket, eszembe is jutott, hogy milyen jó lehet nekik egy színvonalas tévéshow-ban, ott a színpadon.
A volt X-faktorosokkal összejártok néha?
Igen, Péterffy Lilivel például nemrég vettem fel újra a kapcsolatot, Dórával is szoktunk találkozni, de a csapatból a legjobb barátaim a Fat Phoenix tagjai lettek. Támogatjuk egymást, amiben csak lehet, összejövünk házibulizni, ilyesmi. Nyilvános helyre már kevésbé.
Miért?
Ha én szórakozok, akkor „kicsit" kiengedem a gőzt, és nem akarom egy bulvárújság címlapján látni magam. Amúgy is elvagyok barátokkal, szűk körben. Mivel a hétköznapok elég pörgősek, szombat este már nem is hiányzik annyira a város zaja.
Azért nem mész például romkocsmába, mert attól tartasz, hogy valaki lefotóz a mobiljával?
Ha van kedvem, azért elmegyek. A romkocsmákat is szeretem, és sok ismerősöm van ilyen helyeken.
A végén azért megkérdezném, milyen kapcsolat van a menedzsered és közted: erről olvasni itt-ott a neten.
A menedzseremmel, Tereh Istvánnal szigorúan csak munkakapcsolat van köztünk, nagyon jól megértjük egymást, de ennyi. Ritka itthon, hogy egy énekesnőnek férfi menedzsere van, talán ezért indultak el a pletykák. Nekem ezzel semmi bajom, nincsenek titkaim.