A Kineret-tó (Genezáreti-tó) térségében folytatott ásatásaik eredménye ellentmond azoknak a Biblia-kutatóknak, akik a két uralkodót, akárcsak Ádámot és Évát, a mítoszok világába sorolnák - vallják a jeruzsálemi Héber Egyetem munkatársai.
Régészeknek sikerült bizonyítékokat találniuk arra, hogy a Genezáreti-tó közelében emberi település létezett a Krisztus előtti X. évszázadban. Olajbogyókon és elégett gabonán végzett korszerű vizsgálatok segítségével lehetségessé vált az időpont "igen pontos" meghatározása.
Abban az időben, a 24. dinasztiabeli Sisak (Sesonq, Sesonk, Sosenk) egyiptomi fáraó uralkodása alatt a Genezáreti-tó közelében fekvő Rehov városát tűzvész pusztította el. A fáraó serege Kr. e. 925-ben tört be a Szentföldre, ez egybehangzóan megállapítható mind a Bibliában, mind a karnaki (Egyiptom) Amon-templom falán olvasható jelentésekből, ez utóbbi egyértelműen meghódított városként említi Rehovot. Mivel Sisak csak néhány évvel Salamon király halála után pusztította el Rehovot, a kutatók ebből arra a következtetésre jutottak, hogy a város Salamon idejében létezett és virágzott. A település most meglelt maradványai tehát újabb "támasztékul" szolgálnak a "mitológiai királyokról" beszámoló bibliai szövegrészeknek.
A Kineret-tó (más nevein: Genezáreti-tó, Tiberias-tó, Galileai-tenger) a Szír-Jordán-árok északi részén, Izrael és Szíria területén fekszik, kiterjedése 166 négyzetkilométer. Legnagyobb mélysége 481 méter. Keresztülfolyik rajta a Jordán folyó. Számos halfajnak ad otthont, és a környék lakosainak az ősidőktől folytatott halászat nyújt megélhetést. Az Ószövetségben az izraeli törzsek és a szomszédos királyságok közötti határt jelentette. Az Újszövetség számos jelentős eseményének színhelye volt a tó környéke, ahonnan Jézus galileai tanítóútjaira indult. A Genezáreti-tó partján hangzott el a Biblia szerint a hegyi beszéd is.