Tinédzser lehetett a legendás cápaszörny
![nagy fehér](https://cdn.origo.hu/2023/12/0OAx1G9a4Qc5xBo-_TXDvmxYsYB6SgMPWp64iS7oBZM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2U0N2MzMTZhNWM1MzRkN2M5OGJjYTU1ZjkwN2EzOTUz.webp)
1983 októberében David McKendrick gazdag heringfogás reményében futott ki az Atlanti-óceánra, a kanadai Prince Edward-szigeteki Charlottetown kikötőjéből.
Álmában sem számított arra, hogy hering helyett egy félelmetes ragadozó, utóbb a világ öt ismert leghatalmasabbja közé került nagy fehér cápa (Carcharodon carcharias) akad a hálójába.
Amikor kiemelték a hálót, a cápakolosszus már nem élt. Charlottetown-ban szakemberek vizsgálták meg a tetemet, amelynek teljes hossza 20 láb, azaz 6,2 méter volt. Ezzel a mérettel McKendrick cápája a világ harmadik legnagyobbjaként ismert nagy fehér cápája lett.
A tetemből készített preparátumok és vázrészek, köztük a porcos csigolyák a Bedford Oceanográfiai Intézet (Kanada, Új-Skócia) cápakutatási laboratóriumába kerültek. Több mint harminc év elteltével amerikai és kanadai kutatók ismét elővették preparátumokat, hogy egy minden eddiginél precízebb életkor meghatározási módszer segítségével állapítsák meg a Prince Edward-szigeteki óriás életkorát.
A csigolyákon elvégzett vizsgálat szerint a cápa mindössze 19 éves volt amikor elpusztult. (Korábban a méretéből adódóan idős példánynak gondolták.) A Prince Edward-szigeteki fiatal óriásnak még jelentős növekedési „tartalékai” lehettek, tekintettel a nagy fehér cápa új kutatások szerinti 70 éves életciklusára.
„ Ha hosszabb ideig élt volna, sokkal nagyobb méretűre növekszik” - kommentálta a vizsgálat eredményét Steven Campana a Bedford Oceanográfiai Intézet cápa laboratóriumának vezetője.
A kutatócsoport az új módszer segítségével a nagy fehér cápák életciklusát vizsgálja. Az egyik fontos felfedezésük, hogy a feltételezettnél jóval későbbre tehető a nagy fehércápák ivaréretté válása. Eddig úgy vélték, hogy a nagy fehér cápák 6-7 éves korukra már ivaréretté válnak.
A legfrissebb kutatási eredmények azonban jelentősen kitolják ezt a periódust; a faj csak 30 év körül éri el az ivarérettséget. E felismerésnek rendkívül fontos szaporodásbiológiai konklúziói vannak. A nőstény nagy fehércápák általában 3 évente válnak vemhessé, és 9-10 hónap alatt hordják ki ivadékaikat. (A nagy fehércápa elevenszülő, az embriók az anyaállat testén belül, a placentán fejlődnek ki.) Egy-egy vemhes nőstény legfeljebb 2-6 ivadéknak ad életet. Az ivadékok többsége nem éri meg a felnőttkort. A 30 év körüli ivarérettség olyan új felfedezés, amely még inkább érthetővé teszi e ritka faj szaporodásbiológiai veszélyeztetettségét.
A világtenger nagy fehér állományát 8-10 000 egyedre becsülik, bár vannak ennél jóval borúlátóbb becslések is, amely szerint jelenleg legfeljebb már csak 3-4000 példányból áll a teljes populáció. Az életkor vizsgálatai adatok szerint igazából kevés példány éri el a 40-50 év közötti életkort, holott ennél jóval hosszabb az életciklusuk. Ez a méret kérdését is más megvilágításba helyezi; az életciklusuk nagy részét kitöltő egyedek ugyanis az átlagosnál (4,5-5,5 méter) jóval hosszabbra nőhetnek. Utóbbiak viszont úgy tűnik, hogy nagyon ritkák.
A Prince Edward-szigeteki óriást csak két rekorder előzi meg. Az 1945-ben Kuba partjainál kifogott egyed teljes testhossza 21 láb, azaz 6,5 méter (651 cm) volt. A jelenlegi világrekorder a Földközi-tengerből ismert. 1987. április 16-án a Málta közelében fekvő apró sziklasziget, Filfla mellet egy helyi halász, Alfred Cutajar horgára akadt példány teljes testhossza 23 láb, azaz 7 méter 13 centiméter volt.
Érdekes jelenség, hogy a Földközi-tenger nagy fehér cápái között - a világtenger más területeihez képest - relatíve magas az 5,5 méteres hosszúságot meghaladó egyedek aránya. Az Adriai-tenger horvátországi partszakaszáról is ismertek méretes példányok; az 1963-as adriai rekorder kereken 6 méter hosszú, a 2003 júniusában Jabuka mellett horvát tonhalhalászok hálójába akadt példány pedig 5 méter 70 centi volt.
Sokáig foglalkoztatta a cápakutatókat az „Azori-szigeteki gigász”, amit az 1940-es évek végén, illetve az 50-es évek elején észleltek a szigetcsoport vizein, és amelynek 10 méterre becsülték a teljes hosszát.
Jacques Yves Cousteau, a legendás francia tengerkutató a „Csend világa” című könyvében emlékezett meg arról az 1940-es évek végén a Zöldfoki-szigetek térségében történt nem várt randevúról, amikor társával, Fréderic Dumas-val a nyílt óceánon merülve akadt szemük elé egy szintén 10 méteresre becsült egyed.
Az ehhez hasonló észlelések hitelességét,abból kiindulva, hogy a nagy fehér cápák maximális testmérete nem haladhatja meg a 6-6,5 méteres hosszúságot, korábban következetesen elvetették. Az életciklussal kapcsolatos legfrissebb kutatási eredmények viszont arra utalnak, hogy ha egy nagy fehér cápa leélheti a teljes életciklusát, lényegesen nagyobbra nőhet az eddig ismerteknél. Mivel a környezetszennyezés, a cápauszony vadászat és egyes területeken a természetes zsákmány megritkulása miatt egy-egy példánynak alig van esélye a „békés öregkor” megélésére, ezért is lehetnek nagyon ritkák az extrém nagy egyedek.