Tudja-e, milyen alma esett le, amikor Newton felfedezte a gravitációt?
![Newton](https://cdn.origo.hu/2023/12/S3xTuKpZroujtG-2DT0bB9frc8NmibW25JaazQdS42k/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2EyOGMwODEyZjJlOTQ3Nzc4NjUzYTJlMmVhMzI5NDAy.webp)
Úgy tartja a legenda, hogy mikor Newton a kertjében üldögélt, és azon elmélkedett, vajon mi tartja a Holdat a Föld körüli pályán,
egy alma hullott le a fáról,
mire a fizikus azon kezdett gondolkodni, hogy miért mindig lefelé esik a gyümölcs a fáról, sohasem oldalra, vagy felfelé.
Úgy vélte, kell lennie egy olyan erőnek, ami az almát lefelé húzza. És vajon ez az erő milyen messzire terjed? Akár a Holdig is?
Newton ekkor döbbent rá, hogy ugyanaz hatás húzza az almát a föld felé, mint ami a Holdat is a pályáján tartja.
Ekkor 1666-ot írtunk. Hosszú ideig nem tudta számításokkal igazolni hipotézisét, mert a számítás eredménye nem egyezett az elmélettel. Ennek az volt az oka, hogy ekkoriban még nem ismerték pontosan a Föld sugarának hosszát, illetve a Föld-Hold távolságot. Húsz évvel később a Londoni Tudományos Társaság ülésén Newton részt vett egy előadáson, amelyből megtudta, hogy egy francia asztronómus és földmérő, Jean-Félix Picard megmérte a Föld sugarát.
Ennek ismeretében Newton már számításokkal is alá tudta támasztani, illetve képes volt bizonyítani elmélete helyességét, az égitestek közti tömegvonzásról.
Newton a legendás alma-történetet saját maga mesélte el két életrajzírójának,
William Stukeley-nek és John Conduitt-nak, melyet ők hűen lejegyeztek.
„The notion of gravitation...was occasion'd by the fall of an apple, as he sat in contemplate mood", azaz „A gravitáció gondolatát egy alma esése idézte elő, amikor ő ( ti.Newton, a szerk.) elmélkedve ült" - írja William Stukeley.
A híres almafa - amely a Kent virága nevet viseli - még mindig ott áll a lincolnshire-i Woolsthorpe-by Colseworth -ban, Newton szülővárosában, a híres tudós egykori lakhelyén, Woolsthorpe Manor-ban.
Becslések szerint mintegy 400 éve verhetett gyökeret.
Bár 1820-ban egy vihar kidöntötte, a gyökérzete teljes épségben megmaradt és újra kihajtott. Ezt a tényt a korabeli feljegyzéseken kívül a dendokronológiai (évgyűrűvizsgálati) kutatások is megerősítik. A kidőlt világhírű fából egyébként tubákosszelencét és más csecsebecséket készítettek egykor a városka élelmes kézművesei.
Az öreg almafa szemmel láthatóan jól érzi magát, mivel évről évre kivirágzik és termést is hoz. A helyszín az ominózus eset óta kulturális zarándokhely mind a mai napig.