Harvardi hallgatókat vert meg memóriajátékban egy papagáj
![papagáj](https://cdn.origo.hu/2023/12/rxpz9g7GgH-H4Ym9XhHV1tP_Kdpa_1jpU6g5OuRPF38/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzA5MjEyY2E5Zjk5MjRhNDRiMzUxNWYwZjM1ZTI5MTM4.webp)
A Scientific Reports szakfolyóiratban publikált tanulmány középpontjában egy Griffin nevű jákópapagáj (Psittacus erithacus) áll, amit a tudósok nagy kihívás elé állítottak. A Shell Game nevű logikai játékban meg kellett találnia a műanyag pohár alatt elrejtett, négy különböző színű figurát, miután azt az asztalon többször összekeverték. Időközben huszonegy Harvard egyetemi hallgató is ugyanezt a feladatot kapta.
Arra kérték őket, hogy keressék meg a megfelelő színt a poharak alatt.
A szakemberek összesen tizennégy „kört" játszottak velük: Griffin tizenkettőben a diákokkal megegyező eredményt produkált, de néhány esetben felülmúlta a teljesítményüket. A madár nagyobb pontossággal tudta megtalálni a kért figurát a pohár alatt és a teljesítménye csupán az utolsó körökben csökkent.
Gondoljunk csak bele: egy egyszerű papagáj felülmúlta a harvardi géniuszokat: ez elég félelmetesen hangzik
– mondta Hrag Pailian, a Harvard posztdoktorátus munkatársa, a The Harvard Gazette online portálnak. – A kísérletben résztvevő hallgatók között akadtak mérnökök és orvostudományos képzésben tanulók is, de valamennyien alul maradtak a madárral szemben.
A tudósok szerint Griffin azonban nem egy átlagos jákópapagáj.
A tanulmány szerzői rámutattak, hogy a 22 éves madár „kognitív és kommunikatív tanulmányokat végzett" amióta 7,5 hetes korában megvásárolták a tenyésztőtől.
Griffin „madáranyja", Irene Pepperberg, harvardi pszichológus és a most publikált cikk társszerzője elárulta, hogy
korábban megtanított a papagájnak harminc-negyven angol szót, beleértve a színek neveit.
A madár ezután nem kapott semmiféle „speciális edzést" a Shell Game elsajátításához, Pepperberg csupán megmutatta neki néhányszor, hogyan működik és mi a feladat.
A kutatók szerint mind a papagáj, mind az emberi résztvevők a feladat elvégzése során használt emlékeik „manipulációit" hívták segítségül,
amivel nem csupán képesek voltak emlékezni arra, hogy melyik figura rejtőzik a poharak alatt, hanem „képesek voltak manipulálni ezt az információt, amikor a poharakat összekeverték". Ez a képességük pedig már több millió évvel ezelőtt kifejlődhetett.