Földrengés indított óriási tűzvészt Japánban
![japán földrengés](https://cdn.origo.hu/2024/08/UY2vryFmPz8tZr_XSCu65Z1xvz-7BFz8qVOqfAUaHYQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQ1MmZjMDIwN2MyYjRjMDdhYWYzYTFkZjdiZGJmMmMz.webp)
1923. szeptember 1-jén egy 7,9-es magnitúdó erősségű földmozgás rázta meg hevesen Japán keleti részét. Az ország két nagyvárosa Tokió és Jokohama pillanatokon belül romokban hevert.
Napjainkban mindkettő virágzó település lényegében egy beton- és acéltenger.
101 évvel ezelőtt azonban minden teljesen más volt. Ha egy kíváncsi utazó 1923-ban megérkezett a tokiói pályaudvarra, lenyűgözhették a különböző tégla és megerősített vasbeton épületek.
Azonban, ha valamilyen ok folytán elhagyta a belső kerületeket, szembesülhetett a szegényebb negyedek faépületeinek tengerével, melyek elképesztően zsúfoltan helyezkedtek el egymás mellett. Emiatt természeti katasztrófa hiányában is kifejezetten tűzveszélyesnek számítottak.
Elburjánzó lakástüzek
Tokió házainak nagyobb része tehát még a 20. század elején is az olcsóbbnak számító nyersanyagból, tehát fából készült, annak ellenére, hogy a Japán Birodalom egyértelmű politikai és gazdasági központjának számított. 1900-ban lakossága már jócskán egymillió fő felett volt, 1920-ra pedig gyakorlatilag megduplázódott.
A földrengés egyes beszámolók szerint csak 4, míg más állítások alapján 10 percig tartott.
A legpontosabb becslések a halálos áldozatok számát 105 000 főre teszik. Meglepő, hogy 92 000-en a földindulás következtében elterjedő tűzvésznek estek áldozatául.
A veszteségeket az is tovább növelte, a katasztrófa ebédidő előtt sújtott le az országra, ekkor pedig éppen ételeiket főzték, hozzájárulva ezzel a lakástüzek elburjánzásához, melyek aztán napokig égtek és egész városnegyedeket pusztítottak el.
Tokió 40%-a, míg Jokohama 90%-a teljesen porig égett. Egyáltalán nem meglepő, hogy egy névtelen szemtanú a következőképpen számolt be az eseményekről: „Ha nem ez az igazi pokol, akkor micsoda?”
Ezen tragikus eseménynek azonban több pozitív hozadéka is volt. Japán, mint a Föld egyik szeizmikusan legaktívabb országa drasztikusan megváltoztatta az álláspontját a természeti katasztrófákkal kapcsolatban. A kormány teljesen új városrendezési terveket dolgozott ki. Az építési szabványokat nagymértékben fejlesztették és korszerűsítették. Olyan innovatív megoldásokat alkalmaznak, amelyek csillapítják a rezgéseket és csökkentik a magas épületek veszélyes oldalirányú mozgását.
1923 óta számos földrengés keserítette meg az itt lakók életét, de szerencsére egyik sem járt annyi halálos áldozattal, mint a kantói csapás.
Tokió épületeinek pedig több mint 90%-a ellenálló a földrengésekkel szemben.
Bűnbakok: a koreaiak
A természeti katasztrófa sok más következménnyel járt, a japánok például számos koreait gyilkoltak meg. A belügyminisztérium statáriumot hirdetett, és utasította az illetékes hatóságokat, hogy mindenáron tartsák fenn a rendet. Ezt a parancsot páran meglehetősen furcsán értelemezték.
Hamis pletykát terjesztettek arról, hogy a koreaiak kihasználták a katasztrófát, gyújtogatásokat és rablásokat követtek el, valamint kutakat mérgeztek meg.
A hatóságok ezután a pánikba esett japán túlélőkkel karöltve együtt vadásztak a helyi koreai kisebbség tagjaira.
Nekik azonban vajmi kevés közük lehetett a fentebb említett gaztettekhez.
Ennek ellenére több, mint 8000 koreait gyilkoltak meg a katasztrófát követően.
További történelmi témájú cikkeket a Múlt-kor történelmi magazin weboldalán olvashatnak.