Egyre többen fedezik fel a Dunakanyar bal partját is
![Dunakanyar bal part](https://cdn.origo.hu/2023/12/Yh8IiQw4w56D-ACCp4kcEooKr7ItbKihmkvkcpugCDw/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzc1NzI5NjRkZWM0MjQ2NTE4NTg5NTI5MjlmMjUzYzI2.webp)
Gyerekkoromban volt szerencsém a nyarak javát Nagymaroson tölteni, ugyanis a tágabb családom egy része itt él. Gyerekként nem is kívánhattunk volna többet, mint amit a Duna-part adott: hosszú forró napok a nagymarosi homokszigeten, kenuzás az áradó Dunán a sétányon, sátrazás az ártéri erdőben az elmaradhatatlan szúnyoghadakkal kísérve, csavaros fagyi a kis fabódéból a halassal szemben (a kis faház ma is megvan, aki csavaros nosztalgiafagyizásra vágyik, ne legyen rest ide betérni – a választék két íz, de az érzés megfizethetetlen).
Számtalan érzés, hangulat és kép tartozik ezekhez a nyarakhoz.
A hetvenes-nyolcvanas években épült nyaralók tömegeit gondosan karbantartották. Az emberek a hosszú nyári napokat a folyó partján töltötték, a gyerekek pedig végtelen napokat strandoltak végig, várakat csepegtetve a dunai iszapból. A lepencei strand vagy a nagymarosi halas emlékképei biztosan sokakat rögtön felültetnek a nosztalgiavonatra.
A Dunakanyar turisztikailag később inkább a jobb parton fejlődött: Visegrád, Szentendre és Esztergom városa műemlékeivel, zegzugos utcáival, éttermeivel és kézműves áruival tökéletes egynapos programot biztosított az utazásszervező cégeknek.
Mindeközben a bal parton maradtak a nyár nyújtotta örömök, de tömegeket nem vonzottak a romantikus települések.
A víkendházak java része elhagyatott volt, egyedül a túrázók voltak azok, akik rendületlenül rótták az erdei utakat, és kedvükre kalandoztak a Börzsönyben.
A kétezres évek vége felé én is egyre inkább a természetjárás kínálta élmények irányába fordultam, felnőtt szemmel teljesen más perspektívából vizsgálva a környéket.
Egyre többször kaptam magam azon, hogy itt töltöm a hétvégéimet,
és újra meg újra rácsodálkozom, mennyi mindent nem ismerek még. Hol gyalog, hol kajakkal tértem vagy tértünk vissza többedmagammal, télen-nyáron jártuk a börzsönyi turistautakat, vagy szeltük a folyó habjait.
A városok és falvak nyáron élénk, télen álmos bája, a Duna-parti séták, a színes-szagos őszbe beépülő tevékenységek, mint a szüret, dió- vagy almaszedés, a kis utcácskák, rejtett ösvények felfedezése egy kerek egésszé tette az itt töltött időt.
Kedvenc őszi programmá vált a Zebegényi Sárkányfesztivál, és szombat délelőtt a nagymarosi termelői piac látogatása.
Aztán a bal part az utóbbi években valahogyan robbanásszerű fejlődésnek indult – többek közt köszönhetően a fiatal vállalkozóknak, akik jó ütemben ismerték fel a falvak és városok eddig kiaknázatlan lehetőségeit.
Egymás után nyílnak az éttermek, bisztrók és cukrászdák,
egyre több elfeledett épület öltözik új köntösbe, és a vízparton is megjelentek a „hiánypótló" szórakozóhelyek.
Ennek köszönhetően sokan úgy vélik: megéri több napra is szállást foglalni az egyre nagyobb kényelmet nyújtó helyi vendégházak egyikében. Reneszánszát éli a "víkendelés", köszönhetően az Észak-Amerikából begyűrűzött „cabin fever"-nek (szép magyar nyelven a „faházláznak") és a szélesebb palettát nyújtó lakberendezési és felújítási trendeknek. Sokan kapnak kedvet a hétvégi házak rendberakásához és a végleges vagy részleges (egynyári) kiköltözéshez.
Számomra mind a mai napig a Dunakanyar elsődleges vonzereje a természet.
Talán nincs is még egy ilyen hely Magyarországon, ahol kedvére válogathat a természetszerető ember, hogyan is töltse el az idejét. Rövid távú töltődésre elég csak korán lesétálni bármelyik település Duna-partjára, és figyelni, hogyan szűrődnek át a nap első sugarai a folyó felett gyakorta elterülő ködpára foszlányai közt.
Picit hosszabb, de egyáltalán nem a megerőltető programok közé tartozik bármely Duna-parti település kálváriájának meglátogatása. Mivel ezek a hegyoldalban találhatóak, gyakran párperces sétával fantasztikus kilátópontokra juthatunk fel.
Virágzik a vízi és biciklis élet is.
A térség bejárása sokféle variációban történhet: a kocsit elhagyva érdemes néha bringára pattanni, evezőlapátot ragadni, vagy bakancsot húzni, hogy más-más perspektívából tudjunk rácsodálkozni a Börzsönyre és a Visegrádi-hegységre.
A Dunakanyar bal partja tehát újra virágzik. Azt, hogy ennek a hosszú távú hatásai milyenek lesznek, még korai lenne megjósolni, de ha körültekintően és nyitott szemmel jár az egyszeri (vagy többszöri) turista, még sokáig élvezhetjük a flóra, fauna és helyi lakosok által sok szeretettel kialakított helyek varázsát és atmoszféráját.