Olyan, mint egy nagyra nőtt játékautó – Jeep Wrangler 2.2 CRD teszt
![Jeep Wrangler teszt](https://cdn.origo.hu/2023/12/Z04ysRerWZRS-UEu76S9TJ4fRm0TQWo2lmHTw7JMDTY/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQwMjFkNWEwMGYxMDRhZTk5N2UwN2FiNmQ5MzJlNDg1.webp)
Megpróbálhatnánk a meredekebb lejtőt is - bátorodik fel Tamás, az instruktor. Már az előzőnél, ahol amúgy félútról vissza is tolattunk, eszembe jutott, hogy adós vagyok egy fontos írással (az a címe: végrendelet), de gyengeséget nem lehet mutatni, hát induljunk! Felkaptatunk a dombra, a motorháztető végénél semmilyen utat sem látok, csak a távolban az M1-es autópálya távolba tűnő autóit – úgy fest így, mint a gyerekek terepszőnyege, végtelen Matchbox-folyammal.
Aztán alábukik a Jeep orra, és a lejtmenetvezérlést 1 km/h-ra állítva ereszkedünk is a kaptatón. A biztossági övön lógok, elfehéredő ujjakkal kapaszkodva a majrévasban és óriási bukfencre készülve, miközben a dőlésszögmérő 35 fokot mutat.
De a Wrangler ezt a feladatot is simán megcsinálja,
Tamás egyszer sem lép a fékpedálra. Utána egy kisebb buckán oldalazva megyünk végig a zsámbéki off-road tanpályán (25 fokos az oldaldőlés), betoncsöves rázópályán zötykölődünk, de mindent bír.
Előzőleg még én ültem a kormány mögött, és keresztül-kasul bejártunk egy SUV-oknak szánt pályát, ami persze meg se kottyant az alvázas, elöl-hátul merev hidas, és ami a fordulékonyság, illetve a rámaszög szempontjából fontos, rövid tengelytávú Jeepnek, pedig ez az utcára szánt Sahara-kivitel. Ilyenkor, vagyis könnyű terepen
elég automatikusan kapcsolódó összkerékhajtásra kapcsolni,
de rázósabb helyzetben fixre is zárható a 4x4, illetve felező aktiválható. Hát ez nem divatterepjáró!
Somogybabodra ez a nyerő
Annak, aki komolyan gondolja a dagonyázást, a kínálatból a Rubicon modellt ajánlják. Matricái mellett a 17-es felnikre húzott bütykös, MT jelzésű gumikkal is egyértelművé teszi, ki a legény a gáton, és a lemezek alatt is tovább erősítették.
Rock Track fantázianevű összkerékhajtása 4,1-es áttételt kap, a leátlózás elkerülésére kiiktatható az első stabilizátorrúd, ha pedig elakad laza talajon, zárható a hátsó és az első (!) diffrenciálmű. Persze sokan nem érik be ennyivel, csörlőt vagy légszűrő-kivezetést (snorkel) tesznek rá, netán megemelik – az off-road kiegészítők tárháza szinte végtelen.
De miért kezdjük azzal, hogy ízelítőt adunk a Wrangler terepképességeiből? Azért, mert minden csillogás ellenére ezt a gépet úttalan utakra szánták, és országúton autózva (amire a tulajdonosok döntő többsége használja) kemény kompromisszumokat követel. Mindenekelőtt rugózás terén: bár jó ideje lap- helyett csavarrugókkal gyártják, meglehetősen dobálós. A technikának meg se kottyan egy-egy kátyú, fekvőrendőr, göröngy, de az utasainak igen, szó szerint hamar összerázza a társaságot.
A tavaly óta kapható legújabb generáció (JL) szélvédőit a korábbi portásfülke-ablakhoz képest jobban megdöntötték, ennek ellenére
senki se számítson autópályán a SUV-ok áramvonalasságára,
és vele együtt fogyasztására. Meglehetősen pontatlan a végállásai közt 3,5-öt forduló, a középállásba nem könnyen visszataláló kormány, és egyenes menetben is állandóan korrigálni kell, mint az amerikai filmekben. Vitathatatlan ugyanakkor, hogy a 2,5 méter tengelytávú rövid Wrangler fordulékony.
Mégis, annak, aki országúti használatra keres Jeepet, több okból is inkább a fél méterrel hosszabb Unlimited változatot ajánlanánk. Mivel ötajtós, sokkal könnyebb bejutni a hátsó ülésre, mint az álladó tornagyakorlatra kényszerítő tesztautónkban, és ott a jelzésértékűnél nagyobb csomagtartó várja a holmikat. Az egymástól három méterre költöztetett merev hidakkal pedig nyugodtabb egyenesfutást és kisebb bukdácsolási hajlamot is lehet remélni, de a sportos kanyarvétel azért annak sem kenyere.
Mindezek alapján úgy tűnhet, épített úton gyötrelmes kilométerek várnak a sofőrre és utasaira, pedig nem olyan vészes a helyzet – sőt, annak, aki fogékony a terepjárós hangulatra, kifejezetten szórakoztató. Itt van például az alapvetően kényelmes, de rövid első ülések pozíciója:
a magaslesről remekül át lehet látni a forgalom felett,
nem a SUV-vezetőkkel, hanem a furgonosokkal vagyunk egy szinten. Klasszikus motorháztetőt tolunk magunk előtt, a tükrökből szép sárvédők szélei látszódnak.
Odabent kár prémiumautó-atmoszférára számítani, a felhasznált anyagok a díszítések ellenére is átlagosak, analógok a műszerek, maga a pult pedig a hagyományokhoz illően függőleges falként tornyosul az elöl ülőkkel szemben. Mégsem hat bántóan olcsónak a berendezés, ügyesen vegyíti a rusztikus hangulatot és a mai autókkal szembeni elvárásokat, Overland-csomagos tesztautónkból a két USB-aljzat, a bőrkárpit, a kulcsnélküli bejutás, a LED-fényszóró és a kormányfűtés sem hiányzott.
A műszerfal közepén 8,4 colos érintőképernyő trónol,
és bár a kezelhetősége eleinte megszokást igényel, egész jól használható: ezen jelenik meg a széria (akár sztrádatempónál is bekapcsolható) tolatókamera képe, a navigáció, néhány érdekes terepalkalmazás, illetve tükrözéssel az okostelefon képernyőnézete. Sok amerikai autóba építenek be komoly hifit, és a Jeep nyolc hangszóró plusz vízhatlan mélynyomós, Alpine-fejlesztésű audiorendszere is remekül húzza a talpalávalót.
Cikkünk folytatódik, kérjük, lapozzon!