Az Oktatási Minisztérium (OM) várhatóan még idén megkezdi egy teljesen új felsőoktatási törvény és rendszer kidolgozását. Ennek alapját az a szakmai anyag képezi, amely már most is olvasható az OM honlapján. A dokumentum vázolja a felsőoktatási intézmény- és pedagógiai rendszer átalakításának lehetőségeit, és foglalkozik a szektor finanszírozási problémáival is.
A Felsőoktatási Tudományos Tanács reformbizottsága által készített dokumentum szerint a felsőoktatás pénzügyi problémáit csak úgy lehet felszámolni, ha az állami egyetemeken, főiskolákon tanuló diákok is részt vállalnak saját taníttatásuk költségeiből, azaz tandíjat fizetnek. A koncepció szerint azonban ezt nem tanulmányaik idején kell majd megtenniük, mivel így a hátrányos szociális helyzetű diákok kiszorulnának a felsőoktatásból.
A tanulmányban vázolt rendszer annyiban tér el a Bokros-csomag idején, 1995-ben bevezetett, óriási tiltakozást kiváltó és később megszüntetett tandíjrendszertől - akkor minden hallgatónak 10 ezer forintot kellett fizetnie -, hogy az állam tanulmányai során minden diáktól átválallná a tandíjat, amelyet viszont utólag kellene visszafizetni. Az OM honlapján olvasható koncepció szerint így a hallgatóknak tanulóéveik alatt egyáltalán nem kell majd tandíjat fizetniük, később pedig jövedelmük előre meghatározott százalékával törleszthetik az állami tandíjhitelt.
A hitel kamata nulla százalékos lenne, így a diákoknak az elképzelés szerint nem kellene több pénzt visszafizetniük mint amennyit az állam képzésükre fordított. A tandíj visszafizetését pedig egy bizonyos jövedelemszinthez kötnék, így a keveset kereső diplomásoknak egyáltalán nem kellene visszatéríteniük az állami hitelt. A tanulmány szerint az új rendszert még ebben a ciklusban be kell vezetni.
A koncepció szerint az utólagos tandíjfizetés bevezetése az egyetlen megoldás, amely tartósan megoldhatja a felsőoktatás finanszírozási problémáit, mivel így megfelelő mennyiségű magántőke is bekerülne a felsőoktatásba. A koncepció vázol más megoldásokat, azonban ezeket különböző problémák miatt elveti.
A tanulmány szerint elképzelhetetlen a felsőoktatás költségvetési támogatásának jelentős és tartós növelése, mivel sok más alulfinanszírozott ágazat is van, amelyek hasonló igényekkel léphetnek fel. A vitaanyag úgy véli, nem megoldható az sem, hogy az állam évekre előre meghatározza, hogy a GDP mekkora részét költi évről évre a felsőoktatásra, mert az nem oldaná meg a magántőke bevonását, azaz csak konzerválná a jelenlegi helyzetet. Ráadásul - mint a vitaanyagban olvasható - ez a megoldás ellentétes a jelenlegi kormányzati gyakorlattal is. Az egyszerű tandíjrendszer bevezetését pedig a tanulmány szerint azért nem lehet megoldani, mert "jelentős politikai bátorságot és határozott - az eddigi tapasztalatok fényében - valószínűtlenül jó kormányzati kommunikációt igényelne a kérdés újbóli napirendre tűzése".
Mang Béla, az OM felsőoktatási helyettes államtitkára az [origo]-nak kijelentette: a kormányprogram rögzítette, hogy nem lesz tandíjfizetés, és a tárca nem is kíván eltérni ettől az alapelvtől. A helyettes államtitkár szerint a vitaanyag nem tekinthető a tárca hivatalos álláspontjának, csak arra alkalmas, hogy vitát generáljon a felsőoktatási reformról. A tanulmány célja, hogy bemutassa a nemzetközi tapasztalatokat - mondta. Mang szerint ugyanakkor azt még nem lehet megmondani, hogy ezek közül mi épül be majd a tárca hivatalos álláspontjába, amely várhatóan szeptemberre készül el.
A vitaanyag - mint az a tárca oldalán olvasható - még változás alatt áll. Ugyanakkor a dokumentum első oldalán az áll, hogy a szakmai vitaanyag - amely már most is tartalmaz több utólagos észrevételt és a tárca vezetőinek javaslatait is - az átfogó felsőoktatási reform alapját képezi majd.
Sáling Gergő