A halálból visszatért legendás rocksztárok jönnek Budapestre
![koncert fesztivál közönség bulizó fiatalok](https://cdn.origo.hu/2023/12/dj36NQu3blTmE7T00X0wv8ceWnfLSGMwfEwPQHqbM28/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzc1MjI1NDU2ZDk5MTQ3YWY5MmM3MDY0Nzk2YmZkNDE2.webp)
Heaven Shall Burn, Trivium, Obituary, Malevolence, Barba Negra Red Stage, február 14.
Nem ritkaság, hogy egy koncerten az előzenekar érdekesebb, mint a főattrakció. Bár a kereken huszonöt éves Heaven Shall Burn tagadhatatlanul generációjának egyik legnépszerűbb német metal-együttese jelenleg, az őket kísérő amerikai Trivium jóval izgalmasabb. Matt Heafy énekhangja és a tagok virtuóz hangszertudása mellett a számaikat tökéletes arányérzék jellemzi: egyszerre dallamosak és agresszívak, így a szőrös szívű metalosok mellett a szélesebb közönséget is képesek megszólítani.
A nagyszabású turnéhoz a death metal floridai úttörője, az Obituary és a feltörekvő angol heavy metal banda, az angol Malevolence is csatlakozik.
Zebrahead, A38, február 19.
1996 fontos év volt az amerikai punk-rock és pop-punk történelmében, ebben az esztendőben alakult az összeállításunk elején említett Dropkick Murphys vagy az egykori MTV olyan sztáregyüttesei, mint a Good Charlotte vagy a Sum 41, illetve a Zebrahead is, amely bár nem ért el akkora sikereket, mint az előbb említett bandák, azért nincs okuk a szégyenkezésre.
Pályájuk során több mint két millió albumot adtak el és egy Grammy-jelölést is begyűjtöttek, az Államokon kívül pedig mások mellett Angliában, Japánban és Németországban is kiemelten népszerűek. És nem mellesleg
együtt dolgoztak Lemmy Kilmisterrel, ami abból a szempontból nem is meglepő, hogy igencsak hasonló életmódot folytatnak, mint a néhai legenda. Akárcsak a Mötorhead, ők is megállás nélkül úton vannak, nem kímélik a májukat, a színpadon is vidáman sörözgetnek és koktéloznak, ugyanerre biztatva a közönséget, a WHO keretrendszerét jócskán átlépő alkoholfogyasztásuk azonban nem érezhető a teljesítményükön.
Sőt, az egyik legenergikusabb és legszórakoztatóbb banda a színtéren, a belépő áráért nem csak vidáman pattogós punk-rock koncertet kapunk, hanem egy fél stand-up előadást is.
Talán a fékevesztett tempónak is köszönhető, hogy tavaly Matty Lewis énekes-gitáros kilépett a bandából és Mendon Hale néven inkább country szóló-karrierbe kezdjen, a Zebrahead azonban megtalálta utódját Adrian Estrella személyében, aki friss vért pumpált a zenekarba. Ebben az új felállásban először láthatjuk Magyarországon a bandát és mint az alábbi friss számuk is illusztrálja, valószínűleg a pesti rakparton is érezni lehet majd azokat a hullámokat, amelyeket az A38 hajón vernek.
Palaye Royale, Yonaka, Barba Negra Red Stage, február 24.
A kanadai-amerikai Palaye Royale szinte a teljes ismeretlenségből, rögtön az első albumával az egyik legígéretesebb nemzetközi együttessé vált Észak-Amerikában és Európában egyaránt.
A banda önmagát fashion-art rock együttesként definiálja, utalva arra, hogy a zene mellett hasonlóképpen fontosak a külsőségek a megjelenés, a színpadkép vagy éppen a videóklipek tekintetében, de műfaji értelemben a kétezres évekbeli emo-punk és a klasszikus rock 'n' roll találkozása jellemzi őket. A dalaik élőben pedig még lehengerlőbbek, mint lemezen, legutóbb ezt a tavalyi Sziget Fesztiválon is bizonyították, ahol – miként a fellépésükről akkor írtuk –
az énekes egy órán keresztül fel-le ugrált, dobálta a mikrofont, szaltózott, felmászott az állványokra és fogalmunk sincs, hogy bírta tüdővel, de amit láthattunk, az nemcsak egy koncert, hanem egy sportteljesítmény is volt.
A bulit pedig nem csak mi, hanem a zenekar is élvezte, be is jelentették a színpadon, hogy februárban visszatérnek.
A banda azóta októberben kiadta a nem kevésbé lendületes, de a korábbiaknál érettebb hangzásvilágú új albumát, a Fever Dreamet, ezzel érkeznek most Budapestre az angol power pop banda, a Yonaka kíséretében.