A Ferrari csak peches, vagy megroppant a nyomás alatt?
![Motorsports: FIA Formula One World Championship 2017, Grand Prix of Japan motor racing VersandPartnerStandard Randszene - side issue Randmotiv F1 - F 1 Formel 1 - formula one Formel 1 - formula 1 VersandPartnerF1 Formel Eins - formula one SPO Weltmeisters](https://cdn.origo.hu/2024/02/-i5gE7nK8WdBfffyrXLz3CLuIHofP51MyUxY0PPSWzo/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQwZjc4OTc4NmQ1MDRhNDI4YTczMDY2Y2ViZDM2Zjll.webp)
„A Ferrari balszerencséje zsinórban harmadszorra egészen hihetetlen volt – csóválta a fejét Toto Wolff, a Japán Nagydíjat megnyerő Mercedes csapatfőnöke. – Együtt tudunk érezni velük, a ferraris srácok most biztosan szörnyen vannak. Remekül kijövök velük és Maurizióval, úgyhogy ezt a helyzetet nekik sem kívánnám.
Talán a fejlődésükből következik, ami történt. 2016 és 2017 között óriásit léptek előre, az autójuk szupergyors lett, csak éppen nem elég megbízható. A következő lépés ezt orvosolni."
Wolff empatikus nyilatkozata egybevág a Malajziában és Japánban történtek legkézenfekvőbb értelmezésével: a Ferrari a világbajnoki küzdelem nyomása alatt megroppant, és a megbízhatóság rovására fokozta a teljesítményt. Tulajdonképpen a vállalat elnöke, Sergio Marchionne is ezt sugallta, amikor a szepangi kettős motorhiba után változásokat helyezett kilátásba az istálló minőségbiztosítási részlegénél, és most, Sebastian Vettel szuzukai kiesését követően megismételte a kijelentését.
„Meg kell erősítenünk a minőségi alkatrészellátás iránti elkötelezettségünket. Ezt a problémát eddig alighanem félvállról vettük, mert nem volt különösebb jelentősége – ismerte el Marchionne a CNBC-nek. – Most azonban háromszor is letaglózó következményei voltak az eredményeinkre nézve. Megoldjuk."
Ami az eredményeket illeti, Vettel erre az évre gyakorlatilag leszámolhatott a világbajnoki álmaival, miután a vasárnapi Japán Nagydíj 4. körének végén beállt a garázsba. Az esélyei már Malajzia után is csak halványan pislákoltak, hiszen 34 pontra rúgott a hátránya, de ez a Ferrari gyorsaságát elnézve némi szerencsével még behozhatónak tűnt, főleg, ha Lewis Hamilton is kiesett volna egy versenyről.
Az ilyesmit soha nem lehet kizárni, ezért Vettel jól tette, hogy nem adta fel, ám Szuzukában 59 pontra nőtt a különbség kettejük között – így már tulajdonképpen a négy futamból kettőt nullázva is Hamilton maradna a favorit.
Ráadásul a Mercedesen csökkent a nyomás.
Mivel már a 12. hétvégén, Spában bevetették az idei utolsó motorjukat, erősen takarékoskodniuk kellett, hogy kihúzzák vele a szezon végéig, ekkora előny birtokában viszont akár a cserével járó rajtbüntetést is megengedhetik maguknak.
De helytálló-e az az interpretáció, hogy Vettel vb-címe a megbízhatatlanságon úszott el? Maranellóban kétségkívül komoly hagyományai vannak a minőségi problémáknak, az 1990-es években mindennaposnak számítottak náluk a technikai hiba miatti kiesések. Jean Todtra várt a feladat, hogy szigorítson a minőségellenőrzésen, de az ő makacsul szőrszálhasogató, kompromisszumot nem ismerő hozzáállásával is hosszú időbe telt, mire sikerült megváltoztatnia a vállalati kultúrát.
Még 1996-ban, Michael Schumacher érkezésének évében sem volt tökéletes a helyzet; a Kanadai Nagydíjról például azért esett ki, mert útközben elhagyta az egyik féltengelyt. A legenda szerint magával is vitte, és amikor visszaért a garázsba, célzatosan letette a szerelők elé: „Azt hiszem, ez a tiétek..."
A sztori látszólag rímel egy kicsit Vettel vasárnapi esetére, az igazság azonban az, hogy a Ferrari az elmúlt évek során többnyire kifejezetten megbízható volt.
Amióta a Red Bulltól 2015 elején megérkezett Maranellóba, Vettel Szuzukát megelőzően egyetlen versenyről sem esett ki a hajtáslánc hibája miatt;
ilyesmi legutóbb a két évvel ezelőtti Magyar Nagydíjon, Kimi Räikkönennel fordult elő.
A Mercedesnek jellemzően több gondja volt, ők eddig a turbókorszak egyik szezonját sem bírták ki motorhiba miatti kiesés nélkül; Hamilton szurkolóit nyilván nem kell emlékeztetni például a tavalyi Malajziai Nagydíjon történtekre, amely behozhatatlan hátrányba hozta őt a világbajnoki küzdelemben. 2014 óta az idei az első év, amikor a csapat egyik versenyzőjét sem vonta ki a forgalomból motorhiba – ez értelmezhető jó, vagy akár rossz jelként is a hátralévő négy nagydíjra.
Lehetséges, hogy a Mercedesnek a korábbi években történtekből okulva sikerült hatékonyabbá tennie a minőségellenőrzést, de Malajzia előtt még így is nekik volt több bajuk a megbízhatósággal: Hamiltont a Red Bull Ringen, Valtteri Bottast pedig Silverstone-ban sorolták öt hellyel hátrébb a rajtrácson váltócsere miatt, és a finn a múlt hétvégén megint így járt. A Ferrari ezzel szemben tökéletesen muzsikált, ha eltekintünk Räikkönennek a bahreini nyitóedzésen elszenvedett turbóhibájától és a Vettelre a Magyar Nagydíjon frászt hozó kormányproblémától. Pontvesztességgel egyik malőr sem járt.
Ezek után a szepangi és szuzukai rémálom derült égből villámcsapásként érhette a csapatot. Könnyű arra a következtetésre jutni, hogy túl sokat áldoztak be a megbízhatóságból a teljesítmény oltárán, s bár nyilván nem látunk bele a munkafolyamataikba, azért több jel is cáfolni látszik ezt az elméletet.
Először is, a malajziai hétvégén mindkét autójukban ugyanaz az alkatrész mondta fel a szolgálatot: a turbó kompresszorát a hengerfejjel összekötő szénszálas légcső. Hogy ez friss fejlesztés volt-e, azt nem tudjuk, de valószínűleg nem, mert Vettel már az új (eredetileg szuzukai bemutatkozásra szánt), míg Raikkönen még a régi specifikációjú motort használta a hiba jelentkezésekor. A Ferrari technikai igazgatója, Mattia Binotto annyit elárult, hogy a jelenséggel korábban sem a fékpadon, sem a pályán nem találkoztak, ezért a gyanújuk szerint a Malajziában uralkodó különleges körülmények – esetleg a magas hőmérséklet és páratartalom – idézhették elő.
Másrészt a csövet a hírek szerint nem házon belül gyártja, hanem egy külső beszállítótól szerzi be a Ferrari. Ugyanez érvényes a gyújtógyertyára, amely múlt vasárnap, a Japán Nagydíj rajtja előtt mondta fel a szolgálatot Vettel autójában. Az NGK gyertya ironikus módon épp Szuzukától nem messze készül, és az ára 59 euró körül van, vagyis Forma-1-es viszonyok között filléres nagyságrendet képvisel. Akárcsak a légcső Räikkönen Ferrarijában két héttel ezelőtt, kissé rejtélyes módon ez is az időmérő és a verseny között romlott el, amikor az autókat egyáltalán nem használják.
Vettel rögtön érezte, hogy baj van, amint a start előtt fél órával kihajtott a garázsból. A motorja már a rajtrácsra vezető körökben sem húzott normálisan – nem meglepő, ha csak öt henger járt a hatból –, de a gyertya annyira mélyen el van ásva az autóban, hogy egyszerűen nem maradt elég idő kicserélni. Vettel legfeljebb csodában reménykedhetett, hátha magától életre kel, ez azonban nem történt meg, ezért miután az ellenfelei simán elhúztak mellette, a Ferrari kiszólította őt a versenyből.
Két fontos tanulság van: egyik meghibásodott alkatrészt sem a Ferrari gyártotta, és úgy tűnik, egyiknek sem volt köze az új fejlesztésekhez.
Ennek fényében nem fair azokat okolni a problémáikért. „Mindenki láthatta, mi történt. A csapat hol hibázott? – vetette fel a sportprogram főnöke, Maurizio Arrivabene. – Az autóval minden rendben van, csak a vásárolt alkatrészekkel akadtak gondjaink."
Ez különösen tragikussá teszi a Vettellel történteket, ami azonban nem jelenti azt, hogy a Ferrarinak semmi felelőssége nem volt. Elvégre a minőségellenőrzésnek a külső beszállítótól érkező alkatrészekre is ki kellene terjednie, és a csapat diagnosztikai módszerei sem feltétlenül elég hatékonyak, ha nem fedezték fel időben a gyertya hibáját. Az ilyesmi manapság kifejezetten ritkának számít, de azért nem példátlan: a Mercedes például most, Szuzukában is kicserélte Hamilton egyik gyertyáját, konkrétan a hatos hengerhez tartozót az időmérő után. Ha ők rájöttek, hogy valami nem stimmel vele, kellő alapossággal talán a Ferrarinál is rájöhettek volna – hangsúlyozottan csak talán, mert nem felétlenül egyforma problémáról volt szó, lehet, hogy az övéket a Mercedes sem találta volna meg.
A Ferrari, és különösen Vettel peches volt, ez nem vitás. Ő erről az utóbbi két versenyről egyáltalán nem tehetett. Nyilván mindenki csak bizonyos korlátok között a maga szerencséjének kovácsa, az összkép mégis azt mutatja, hogy a Mercedes a szezon egészét nézve üzembiztosabban működik, operatív szinten erősebb. Ha figyelembe vesszük a váltóhibáikat, eddig tulajdonképpen mindkét csapatnak három-három olyan műszaki hibája volt az idén, amely befolyásolta az eredményeiket, a Ferrari azonban sokkal nagyobb árat fizetett értük. Ilyen ez a popszakma.
Ám Vettel 59 pontos lemaradását nem lehet kizárólag a Malajziában és Japánban történtekre fogni.
Még így is csak egy versenyről esett ki műszaki hibával, ami egyáltalán nem számít soknak, ha jobban belegondolunk. Ő és a Ferrari a szezon korábbi részében is szalasztott el lehetőségeket. Kanadában például sokkal előrébb végezhetett volna a 4. helynél, ha a rajtnál Max Verstappen nem vágja ki az egyik gumiját (és erre a csapat nem reagál túl későn), illetve Silverstone-ban is három hellyel előrébb érhetett volna célva, ha az utolsó pillanatban nem kap defektet, miután szélsőségesen korán cserélt kereket, hogy a bokszban bevágjon a holland Red Bullja elé. A Spanyol Nagydíjon is lett volna esélye legyőzni Hamiltont, ha nem taktikázzák el magukat.
Ugyanakkor maga Vettel sem mutogathat tiszta lelkiismerettel Fortunára meg a Ferrarira. A sokat emlegetett szingapúri rajtért, amely hármas ütközéssel végződött közte, valamint Räikkönen és Verstappen között, szerintem igazságtalanul húzták rá a vizes lepedőt, viszont a bakui elborulásáért senki mást nem okolhat. Ha nem hagyja magát provokálni, és nem húzza rá dühében a kormányt Hamiltonra a Safety Car mögött, a Mercedes fejtámlájának meglazulását kihasználva simán be kellett volna húznia a győzelmet, ehelyett azonban csak negyedikként intették le.
Hát persze, a Mercedes szezonja sem alakult makulátlanul – Bahreinben például ők taktikázták el magukat –, összességében mégis kiegyensúlyozottabb teljesítményt nyújtva meneteltek az újabb vb-cím felé.
Pedig az autójuk, a „kényes díva", kevésbé sokoldalú a Ferrarihoz képest, amely az operatív és vezetői hibák nélkül kétségkívül alkalmas lenne a világbajnoki győzelemre.
Pont ez a Ferrari tragédiája: a szezon előtt senki nem várt tőlük ilyen eredményeket, most mégis mindenki csalódott, hogy úgy tűnik, kicsúszott a kezükből a cím. És ki tudja, mikor fog ismét nekik kedvezni a csillagok állása? Nem valószínű, hogy a Red Bull jövőre is ennyire melléfog majd az autója aerodinamikai koncepciójával.
Talán jobban járnának, ha elkezdenének 2018-ra koncentrálni inkább, Marchionne, aki rendszeres megszólalásaival nem segített enyhíteni a nyomást a Ferrarin, azonban még nem tett le a győzelemről. „Nem fogok balszerencsét emlegetni, mert nem hiszek benne. Az a legfontosabb, hogy ne veszítsük el az önbizalmunkat – jelentette ki a Japán Nagydíj után. – Elégedett vagyok a csapat eredményeivel, és hiszek benne, hogy a következő négy versenyen le tudjuk dolgozni a hátrányunk jelentős részét a Mercedeshez képest."
Ugyanilyen szellemben nyilatkozott Vettel is, aki az elmúlt két hétvégén emelt fővel viselte a csapásokat. A szingapúri Q1-ben elszenvedett műszaki hibája után kezet fogott a szerelőivel, hogy bátorítsa őket, és Japánban is példamutató higgadtsággal állt a kamerák elé, miközben a verseny még nagyban zajlott. Ez egyáltalán nem magától értetődő; Nico Hülkenberg például csak egy 6. helyet vesztett el, amikor beragadt a DRS-e, mégis annyira pipa volt, hogy több tévéstábot egyszerűen faképnél hagyott.
„Teljesen normális, hogy kritikusak vagyunk, ha valami félresiklik. Ez is a munkánk része. Nekem azonban meg kell védenem a csapatomat, mert eddig hihetetlen munkát végeztek az idén – mondta Vettel. – Még mindig maradt esélyünk. Nyilván nincs úgy a kezünkben a sorsunk, ahogy szeretnénk, de szerintem összességében jó úton járunk.
Versenyről versenyre fejlődünk, és sokkal messzebbre jutottunk, mint a legtöbben hitték volna."
Ha Bakuban is ilyen nyugodtan reagált volna, amikor hátulról nekiment Hamiltonnak, most egy hajszállal több esélye lenne...
A Ferrarinál úgy vélték, Japánban újabb nagy lehetőséget szalasztottak el, mert Vettel jobban rajtolt Hamiltonnál, és a gyertyahiba nélkül átvehette volna tőle a vezetést. Valóban úgy tűnt, hogy egy árnyalatnyival gyorsabban indult el, és mivel a pole pozíció a külső íven van, a 2. kockából kilőve előbb érhetett volna az első kanyarhoz, de a Ferrari dadogó motorjával hamar alulmaradt a sprintben. A hajtűnél pedig elment mellette Verstappen is, aki rögtön látta, hogy Vettel autójával valami nem stimmel.
Pedig vasárnap 20 fokkal melegebb volt az aszfalt, mint szombaton, ami papíron a Mercedes ellen dolgozott. Csakhogy az idén nem létezik papírforma, ez már többször kiderült: ezúttal éppenséggel Hamilton tudta hatékonyabban életben tartani a Pirellijeit, és a Red Bullnak kellett óvatosan kontrollálnia a tempót a Verstappen bal első gumiján keletkező hólyagosodás miatt.
„Ezt már az első etapban is tapasztaltuk, és mivel a második 25 százalékkal hosszabb volt, abban is előjött – magyarázta a Red Bull csapatát irányító Christian Horner. – Ez nyugtalanított minket, hiszen emlékszünk, mi történt Vettellel Silverstone-ban: könnyű begyűjteni így egy defektet.
Kicsit aggódtunk, ezért megkértük Maxet, hogy 3 másodperc körüli távolságot tartson, ne gyilkolja tovább a gumijait a Mercedes mögött felkavarodó levegőben."
Horner szerint ez a 35-36. kör táján volt, ami a köridőkön nem látszott meg: Verstappen éppenséggel pont akkortájt gyorsított be, 1:34 aljára szorítva az eredményeit. Azt hihettük volna, a Mercedes a lágy gumikon erősebb lesz, de éppenséggel fordítva történt. „Az első etapban, a szuperlágy gumikon kicsit küszködtem a bal elsővel, viszont miután átváltottunk a lágyakra, kifejezetten gyors lettem, és végig követni tudtam Lewist – erősítette meg Verstappen. – A lágyakon csodálatos volt a balansz, simán tartottam a 2,5-3 másodperces távolságot. Közelebb nem akartam menni hozzá, nehogy kinyírjam az első gumijaimat, hátha a végén még szükség lesz rájuk."
Lett is. Amikor Lance Stroll kicsúszása miatt Virtuális Safety Car-fázist rendeltek el, Hamilton gumijai lehűltek, és utána Verstappen Red Bullja hirtelen nagyra nőtt a visszapillantó tükrében. Ráadásul éppen utolérték az utolsó pontért küzdő Felipe Massát és Fernando Alonsót, ami Verstappennek jó lehetőséget kínált a támadásra, végül azonban Hamiltonnak segített. Alonso utóbb megrovást is kapott, amiért túl sokáig figyelmen kívül hagyta a kék zászlókat, és nem engedte el időben Hamiltont, bár miután megtette, közvetve segített neki lerázni a Red Bullt, mert beugrott Verstappen elé. A holland mégis úgy érezte, inkább Massa lekörözésével vesztett időt. Szerinte az ellenfele nehezebben boldogult a forgalommal, mint ő, és ezzel Hamilton is egyetértett.
„Igen, azt hiszem, meredekebb hátsó szárnyat használtak – mondta a Red Bullról. – Emiatt lassabbak voltak az egyenesben, cserébe sokkal gyorsabbak a pálya első két szektorában, ezért tudott engem is közelről követni, ami nekem gondot okozott, ha utolértem valakit. Valószínűleg túl kicsi volt a hátsó szárnyunk a középső szektorhoz, viszont jó volt az egyeneshez."
Hamilton a verseny vége felé a motor vibrációjára is panaszkodott, később azonban elismerte, hogy valószínűleg csak rémeket látott, és a Mercedes szerint sem volt semmi gond.
Az első etapban, a szuperlágy Pirelliken stabilan gyorsabb volt a Red Bullnál, átlagosan 0,23 másodpercet vert rá körönként.
„Úgy voltam vele, hogy az előző versenyt megnyerte, ezt viszont nem vagyok hajlandó odaadni neki – utalt Malajziára, ahol Verstappen a pályán vette el tőle az 1. helyet. – Egyszer, a hátsó egyenesben még az is megfordult a fejemben, hogy hú, ez a kölyök itt a nyomomban sokkal fiatalabb nálam! Meg kell mutatnom neki, hogy érettebb vagyok, és előtte tudok maradni, belül viszont még ifjúnak érzem magam."
Verstappen, aki Hamilton mellett ült a sajtótájékoztatón, gyorsan lecsapta a feladott labdát:
Én meg arra gondoltam, hogy egy öreg fazon halad előttem!"
– replikázott vigyorogva, ám azt elismerte, hogy ezúttal nem volt sok esélye legyőzni Hamiltont. „Szerintem nem tudtam volna megelőzni őt, csak felzárkóznom sikerült hozzá" – mondta.
És hogy indokolt volt-e a Ferrari optimizmusa a verseny előtt? Nem feltétlenül. Mivel Vettel kiesett, csak Räikkönen tempójából indulhatunk ki, az pedig nem tűnt túl erősnek. Ő a váltócseréje miatt a lágy gumikon rajtolt (és Hülkenberggel harcolva lesodródott a pályáról, hátraesve a 15. helyre), de akkor sem volt igazán gyors, amikor épp nem tartotta fel senki. Miután a 33. körben megelőzte a Renault-t, csak Hamiltonnal azonos időket ment, holott egy fokozattal lágyabb gumik voltak az autóján.
Räikkönen versenyét leginkább Bottaséval lehet összehasonlítani, mert az élmezőnyből ők követték azt a fordított stratégiát, hogy az első etapban használták a lágy, a másodikban a szuperlágy Pirelliket.
A 33-46. körben mindkettejük előtt szabad volt a pálya, Räikkönen mégis 5,5 másodpercet kapott Bottastól, ami tetemes, 0,42 másodperces hátrányt jelent körönként.
Ez nem túl fényes statisztika, főleg, ha belegondolunk, hogy a szuperlágy gumik és a meleg elvileg a Ferrarinak kedvezett. Úgy tűnik, Räikkönen autóján nem volt tökéletes a balansz, ami a gyors irányváltásokkal teli Szuzukában, különösen az S-kanyarokban nagyon megbosszulja magát. „Kicsit végig trükkösnek éreztem, nem volt túl kellemes – erősítette meg a Ferrariról. – Némelyik körben rendben volt, máskor valamiért kevésbé."
Valószínűleg nem alaptalan feltételezés, hogy Vettel jobban megizzasztotta volna Hamiltont, de a győzelemre reálisan csak akkor lett volna esélye, ha a rajtnál tényleg átveszi tőle a vezetést.
Ha még gyorsabban szeretne értesülni a Forma-1 legfrissebb fejleményeiről, vagy kíváncsi a kulisszák mögötti érdekességekre, kövessen minket a Twitteren, és figyelje az egész nap rendszeresen frissülő szürke dobozt a jobb oldali hasábban!