Mindig úgy készülök, hogy kergetnek – Interjú Hosszú Katinkával
![Hosszú Katinbka, édasanyja és mások vesznek részt a "Köszi Anyu!" kampány második sajtótájékoztatóján 2016 június 1-én.
Juha Palinak Hosszú Katinbka, édasanyja és mások vesznek részt a "Köszi Anyu!" kampány második sajtótájékoztatóján 2016 június 1-én.](https://cdn.origo.hu/2023/12/yal6PY5YAJfF8fZ0UyGpbsZwkE0Y793BmGgTGtUGszc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2NmMDNhYTFkMzI4YzRlMjZhYzQ4NzI4Yjc1ZTliNGFh.webp)
Hosszú Katinka a P&G "Köszi, Anyu" kampányának a magyarországi nagyköveteként nyilatkozott. Azt kérte, hogy ezúttal az úszószövetséggel kialakult konfliktusát érintő témában ne kérdezzük.
Londonban nem lettél olimpiai aranyérmes, viszont azóta sikerült világrekordot döntened. Tartod-e azt a véleményedet, hogy a világcsúcs többet jelent a számodra, mint az olimpiai arany?
Számomra többet ér, mert a világcsúcs azt jelenti, hogy azon a távon még soha senki nem úszott gyorsabban nálam. Az olimpiában az a gonosz dolog, hogy csak négyévente rendezik meg, és aki az adott napon nyer, az nem azt jelenti, hogy ő a legjobb.
Édesanyád milyen tanácsot adott neked, amikor Londonban – világbajnokként – negyedik lettél az olimpián?
Büszke volt arra, hogy negyedik lettem, de nem örült neki. Nem örült neki, mert tudta, hogy én sem örülök neki. Fura helyzet volt, mert hiába mondta volna, hogy mennyire büszke és mennyire nagy dolognak tartja a negyedik helyet, mivel én
nagyon sötétnek láttam az egészet, fölösleges lett volna azt mondania, hogy ez jó.
Támogatott, ott volt mellettem, amikor még nem tudtam, mihez kezdjek az olimpia után. Nem voltam benne biztos, hogy visszamegyek-e a suliba, vagy folytatom az úszást. Amikor mondtam, hogy elindulok a Világkupán, akkor támogatta a döntésemet. De azért a sulit sem húztuk le a listáról.
Idén márciusban, a marseille-i Golden Touron 4:29.89-es új Európa-rekorddal nyertél 400 vegyesen. Kilenc másodpercet vertél a második helyezettre, de elmaradtál a kínai Je Si-ven 4:28.43-as hihetetlen idejétől, amellyel négy éve olimpiai bajnok lett. Kell-e tartani attól, hogy valaki váratlanul berobbanva olyan időt ússzon majd Rióban, mint Je Si-ven Londonban?
Igen, ez bármikor megtörténhet. A sport erről szól, és épp ezért érdekes, hogy nem tudjuk előre, mi fog történni. Én mindig úgy készülök fel, hogy engem kergetnek.
Elemezted az úszását, hogy miként érhette el ezt az időt?
Igen, és látható, hogy az az ő úszása volt, amely nagyban különbözik az enyémtől. Én másképp építem fel a 400 vegyest, másak a részidőim.
Szerinted te is elérheted azt az időt, fejlődhetsz még annyit?
Minden idő elérhető, a kérdés csak az, hogy mikor, és ki fogja elérni.
Szerinted is földöntúli dolog, hogy az utolsó 50 méteren a kínai jobb időt ment, mint a férfibajnok Ryan Lochte? Vagy amit épp Lochte mondott a minap, hogy edzésen néha kikap a női gyorsúszóklasszistól, Katie Ledeckytől?
Szerintem nem földöntúli. Nézzük meg, ki milyen idővel nyert 10-15 éve. Ha itt most én beugranék a vízbe, jobbat úsznék annál. Tíz év múlva pedig még sokkal jobbak leszünk. Most még el sem tudjuk képzelni, hogyan fog fejlődni az úszás.
A riói versenyprogram alapján úgy tűnik, akár 100 és 200 háton, 400 gyorson és a két vegyesen is tudnál indulni Rióban. Lehet ilyen vagy még ennél is sűrűbb a riói programod?
Ez most még titok (mosolyog).
Nemrég azt írtuk, két aranyat és egy bronzot várunk tőled az olimpián. Mit gondolsz erről?
Azt kérem tőletek, hogy ne várjátok ezt!
Azt tudom megígérni, hogy minden egyes cseppnyi energiámat ott fogom hagyni a medencében,
mindent megteszek majd azért, hogy kipréseljem magamból a maximumot. Hogy ez milyen helyezéshez lesz elég, azt most még nem tudjuk megmondani.
Mi változott veled, amióta Shane Tusup az edződ és a férjed?
Nagyon sok minden megváltozott. A pénzdíjakba, eredményekbe nem megyek bele, mert azokat papírra leírva, feketén-fehéren lehet látni. Imádok úszni, aminek az az oka, hogy ő nagyon pozitívan tud engem motiválni, mindig arra figyel, hogy mi lehet nekem a jobb.
Sosem félek versenyezni, ez a legnagyobb változás.
Korábban mindig féltem a kudarctól, attól, hogy valami nem úgy fog sikerülni, mint ahogy elterveztem. És ezt sikerült kiiktatni, mert a kudarcból egyelőre mindig sokkal többet sikerül tanulnom, mint a győzelmekből.
Arra gondoltál már, hogy nélküle mi lenne veled, hol lennél most?
Nem úsznék már.
Nem indultál a magyar bajnokságon, Romániában viszont igen. Az ilyen hírek után sok szurkoló kétségbe vonta a hazafiasságodat. Mit szólsz ehhez?
Én itthon vagyok, hazaköltöztem az egyetem után, és magyar színekben indulok.