A vakság hátterében számos különféle ok állhat. Az egyik alapvető esetben a szem ideghártyáján, a retinán lévő idegsejtek károsodnak. A retinán több millió, csapoknak és pálcikáknak nevezett speciális idegsejt található. Tömeges pusztulásuk vagy hibás működésük következtében látászavarok, majd vakság alakulhat ki, holott a szem és az agy között kapcsolatot teremtő idegpályák, illetve az agyi képfeldolgozó központok sértetlenek maradnak. Az ilyen esetekben segíthet egy mesterséges érzékelő réteg beültetése.
Az eddigi próbálkozások csak csekély eredménnyel jártak. A retinába ültetett szilícium-chipek nagyon durva felbontású, homályos képeket szolgáltattak - a kísérletekben szereplő páciensek csak igen bizonytalan körvonalakat láttak.
![]() |
A kép előterében a kerámia alapú fényérzékelő receptorok, a háttérben pedig az emberi retina speciális idegsejtjei láthatók. A nyíl 100 mikrométeres hosszúságot mutat (0,1 mm) |
Az általuk szolgáltatott kép minősége már a digitális kamerák folyadékkristályos kijelzőinek képeihez lehet hasonló. Ez a mozaikos látvány még mindig messze áll ugyan az egészséges szemek által nyújtott homogén képtől, mégis felbecsülhetetlen értékű lehet majd azoknak, akik jelenleg semmit nem képesek vizuálisan érzékelni a külvilágból.
A kerámia további előnyei a szilíciummal szemben, hogy nem mérgező az emberi szervezet számára, s egyenletesebb szerkezete révén biztonságosabb marad a szem vérellátása is.
A NASA kutatóinak reményei szerint még ebben az évben megkezdődhetnek a klinikai próbák, vagyis az érzékelőt emberi szemekbe ültethetik be. A nagy kérdés az, hogy képes lesz-e fogadni az agy az érzékelő által küldött jeleket.
Ajánlat:
Bionic Eyes
További információk, képek és a témához kapcsolódó oldalak (NASA).
Space Vacuum Epitaxy Center (University of Houston, Texas)
A technológiát fejlesztő NASA-központ honlapja.