A világ több mint 1200 állatfaját fenyegeti kihalás
![CHINA-HUBEI-FINLESS PORPOISE](https://cdn.origo.hu/2023/12/ha1UN1SGMgXDB85dHx67jiIWfi5OtudUcAsaY7AHjhQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2E1NjliYjk4MzJmNjQwODRhNzQ1ZDdhZjY3NzA1MzY4.webp)
Az ausztrál Queenslandi Egyetem és az amerikai Wildlife Conservation Society vadvédő szervezet tudósai feltérképezték a madarakat, emlősöket és kétéltűeket fenyegető veszélyeket, hogy megállapíthassák, élőhelyük mekkora részét sújtják a fajpusztulás ismert tényezői.
A PLOS Biology című tudományos lap friss számában közzétett tanulmányt ugyanaz a csoport készítette, amelyik kimutatta, hogy a világ megmaradt vadonjainak 70 százalékáért csupán öt ország felelős.
Az új kutatás feltérképezte, hol vannak a gócpontok, amelyeket leginkább fenyeget a mezőgazdaság, az urbanizáció, az éjszakai fények, a vízi és szárazföldi utak, a vasutak és a népsűrűség, valamint hol vannak az érintetlen területek, ahogy a fenyegetések elől menedéket találhatnak a fajok.
Azt találták, hogy a vizsgált vadon élő fajok többségének élőhelyén a fenyegetés "kiterjedt" volt, ami "erősen leszűkítette azt a területet, "ahol fennmaradhat a faj".
Aggasztónak ítélték 1237 faj - a vizsgált fajok majdnem negyedének - helyzetét, ezek egyedeinek több mint 90 százalékát sújtják az ismert fenyegetések.
A legrosszabb helyzetben 395 faj - a vizsgált fajok 7 százaléka - van, ezeket legalább egy súlyos veszély fenyegeti minden élőhelyén.
A veszélyek leginkább az emlősökre leselkednek, fajaik 52 százalékánál okoztak populációcsökkenést az említett tényezők.
Nem térképezték fel két nagy veszély, a betegségek és a globális felmelegedés hatásait, mert ezek minden fajt fenyegetnek. Az emberi tevékenység hatásai a vizsgált szárazföldi fajok 84 százalékát sújtják.
A leginkább érintett öt ország Délkelet-Ázsiában volt, Malajzia után Brunei és Szingapúr következett a toplistán.
A legnagyobb területű "menedékek" szintén Délkelet-Ázsiában, valamint Amazónia őserdeiben, az Andok egyes részein és a Nyugat-Afrikai Libériában találhatók.
James Allan, a tanulmány vezető szerzője, a Queenslandi Egyetem doktori hallgatója szerint van ok az optimizmusra, hiszen "környezetvédelmi intézkedésekkel az összes vizsgált fenyegetés megállítható".