Így néz ki egy csillagrobbanás 70 millió fényévről - videó
![szupernóva](https://cdn.origo.hu/2023/12/jZS3UgzYNglfGdV4XEaoUVEeCmXa_yOdEPviWG30xB0/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQ1MzBiMmZjNDliOTQ0MjA5YWFhNzY2MmVjMWIyMTA0.webp)
2018 januárjában fényes robbanás rázta meg az NGC 2525 galaxis peremvidékét. Egy hónappal később a Hubble egyik legfontosabb műszerét, a Wide Field Camera 3-t a fényjelenség felé fordította és fotózni kezdte azt. A munka egészen 2019 februárjáig, a fény teljes kihunyásáig tartott, ez alatt az idő alatt a szupernóva majdnem összes fázisát sikerült megörökítenie a kutatóeszköznek.
A robbanás egy bizonyos ponton 5 milliárdszor fényesebb volt a Napnál.
„Egyetlen földi tűzijáték sem vetekedhet ezzel a szupernóvával, aminek halványuló pompáját a Hubble rögzítette" – mondta Adam Riess asztrofizikus, a Space Telescope Science Institute és a Johns Hopkins Egyetem munkatársa.
Az SN 2018gv katalógusjelű szupernóva ugyanakkor több egyszerű csillagrobbanásnál – segítségével a csillagászok az univerzum tágulását érthetik meg. Úgynevezett Ia típusú szupernóváról beszélhetünk, ami olyan kettős rendszerekben következik be, amelyek egyik tagja fehér törpe. Ha ez a csillag túl sok anyagot szív magához a kísérőcsillagából, akkor termonukleáris robbanás következik be, ami szétveti a fehér törpét. Mivel a robbanás egy kritikus tömegnél következik be, az ilyen szupernóvák elméletileg mindig egyforma fényesek.
Ezért kitűnően használhatók távolságbecslésre, hiszen az abszolút fényességük mindig ugyanakkora, s ezt a látszó fényességgel összehasonlítva megállapíthatjuk távolságukat.
A távolságmérés számos dologban segíthet – például kideríthetjük, milyen fényesek a galaxisok, de feltérképezhetjük a rejtélyes sötét anyag eloszlását is.
Végül, de nem utolsó sorban meghatározhatjuk a világegyetem tágulásának ütemét.
Riess és munkatársai folytatják az SN 2018gv megfigyelését a Hubble Űrteleszkóppal.
A szakértő nagy reményeket fűz a Hubble utódjának számító James Webb űrtávcsőhöz, ami a remények szerint még messzibb Ia típusú szupernóvák megtalálását teszi lehetővé.