A szelfiturizmus tönkreteheti a világörökségi helyszíneket
![Machu Picchu, felfedezőút, Bingham, Peru](https://cdn.origo.hu/2024/07/Z4g6_P0BzUqLRvUUnpo5uKS-0Clc6BkCUmgpwcGYB9U/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzY4NzkzOTRlMjY4ODQwNjNhZWY4OTJlYzJjNjBjY2E5.webp)
Az UNESCO szerint a szelfiturizmus „arra a tendenciára utal, hogy az utazók elsősorban azért keresnek fel úti célokat, hogy fotókat készítsenek magukról az ikonikus helyszíneken, amiket aztán megosztanak magukról a közösségi médiában. Az Eiffel-toronyhoz hasonló helyszínek előtt készült hagyományos családi fotókkal ellentétben a „szelfiturizmus” növekvő tendenciája azt mutatja, hogy a nyaralók egyszerűen azért választanak ki egy úti célt, mert az „esztétikusnak” tűnik, és ideálisnak az Instagram-oldalukra. Ennek eredményeként egyes úti célok túlzsúfoltak, ami negatívan hat a helyi közösségre és kultúrára - számolt be a Mirror.
„Ez a jelenség a közösségi média platformok térnyerésével kapott jelentős teret, ahol a vizuálisan tetszetős tartalom ösztönzi a felhasználók elköteleződését” – magyarázta az UNESCO szóvivője.
Miközben az emberek mindig is készítettek fényképeket a nyaralásuk során, a hangsúly az emlékek megörökítéséről a megosztható pillanatok létrehozására helyeződött át, gyakran azzal a céllal, hogy kedveléseket, követőket és hírnevet szerezzenek a közösségi médiában.
Ennek a folyamatnak több negatív hatása is van.
A szelfiturizmus hatása az úti céltól függően változik. Sok esetben túlzsúfoltsághoz vezetett bizonyos helyeken, nyomást gyakorolva a helyi infrastruktúrára, ami aztán hozzájárult a látogatók általános élményének romlásához
– mondta az UNESCO szóvivője a Mirrornak.
„Néhány, korábban kevésbé ismert úti cél a közösségi médián keresztül került reflektorfénybe, ami a látogatók számának növekedésével járt, ami aztán hatással lehet a környezetre és a helyi közösségekre is."
Emellett a tökéletes fénykép elkészítésére való összpontosítás néha tiszteletlen vagy káros viselkedéshez, például birtokháborításhoz, vandalizmushoz vagy akár balesethez is vezethet, mivel az emberek mindent megtesznek az ideális fotóért.
A koncentrált gyalogos forgalom felgyorsíthatja a történelmi helyszínek, a természeti tájak és az infrastruktúra elhasználódását.
Az UNESCO arra is figyelmeztetett, hogy az emberek, akik megpróbálják megörökíteni a „tökéletes” pillanatot, „elronthatják az autentikus utazási élményt, csökkentve ezzel a hely kulturális és történelmi jelentőségéhez való kötődést”. Sajnos ez elégedetlenséget okozhat a helyi közösségekben, és bizonyos esetekben, mint például a spanyolországi Mallorcán, tiltakozásokhoz és tüntetésekhez vezethet.
Sajnos egy olyan világban, amelyet a telefonjainkon keresztül élünk meg, úgy tűnik, hogy a „szelfiturizmus” jó ideig marad.
„A „szelfiturizmus” hatásának korlátozására irányuló stratégián túlmenően – amely csak egy tünete a túlzott turizmusnak – az UNESCO a fenntartható turizmus előmozdítása érdekében hozott szabályok végrehajtására buzdít.
"Sok helyen látogatókezelési stratégiákat kezdenek bevezetni, mint például a látogatók számának korlátozása, időzített belépőjegyek bevezetése."
„Az UNESCO arra kéri a látogatókat, hogy tisztelettel és kíváncsisággal közelítsék meg ezeket a helyszíneket, arra ösztönzi őket, hogy szánjanak időt arra, hogy valóban megtapasztalják a különböző régiók egyedi kultúráját és örökségét, és ne feledjék, hogy tevékenységük hatással van a helyszínek állapotára és a környező közösségek jólétére.” – tette hozzá az UNESCO szóvivője.
Míg a „szelfiturizmust” a turizmus fenntarthatóbb formájává alakítani lehetetlennek tűnik, az UNESCO szerint ez könnyebb, mint gondolnánk.