Nem emelt a svájci jegybank, hajtűkanyar a devizapiacokon
A Svájci Nemzeti Bank továbbra is a padlóhoz szegezve, 0,25 százalékon tartotta az alapkamatot (azaz a három hónapos frank Libor-rátát), mivel a gazdasági aktivitás jelentősen lelassulhat a második félévben és az inflációs kilátások sem indokolnak egyelőre emelést. Az átlagos árszínvonal növekedés ugyanis a bank előrejelzése szerint 2013 második negyedévéig várhatóan nem fogja elérni a 2 százalékos plafont, ami egyébként szigorításra késztethetné a Kormányzó Tanácsát. A svájci jegybank ugyanakkor hangsúlyozta, hogy a jelenlegi fellendülés még nem fenntartható és 2011-ben az infláció átmenetileg, akár a negatív tartományba is ereszkedhet. A deflációs félelmek ilyen direkt megfogalmazása egyértelműen nem egy túlfűtött állapotban lévő gazdaságra utal. A döntést követő kommentár érezhető tónusváltásával most egy időre valószínűleg újból lekerült a napirendi pontok közül a kamatemelés.
A defláció veszélyére utaló megjegyezések azért fontosak, mivel az a deflációs félelmek enyhülése késztette a svájci központi bankot még júniusban arra, hogy befejezze az akkor már több mint egy éve tartó pénzpiaci intervencióját. Mivel a kamatokat akkor már lényegében nem lehetett tovább vágni a jegybank piaci beavatkozással próbálta meg feltartóztatni a rohamtempóban erősödő svájci frankot, ami jelentős mértékben rontotta az alpesi exportőrök versenyképességét. Újabb intervencióra a deflációs kockázatok megjelenésével, azaz az általános árszínvonal tartós süllyedésének veszélyével kerülhetne sor. A már egyébként is kirobbanó formában lévő forintnak egy újabb lökést adott az erősödés irányába a fordulóponthoz érkezett svájci jegybanki politika, mivel a frank-forint kurzus egy csapásra 215-ről 213-ig száguldott és péntek reggel már a 211 és 212 közötti sávban születtek kötések. Ez pedig már lényegesen alacsonyabb szint, mint a szeptember 8-án látott, napon belüli 226-os "Matterhorni-csúcs".