Milliók halnak meg évente, mert úgy főznek, ahogy
![tűzhely, mexikó, főzés](https://cdn.origo.hu/2023/12/GFoUrJjrlR8exrzJ82ZmU0KHMLnnh6BmbLeXcCdycfg/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzFiNjQ5Y2E4OWI3ODQwZDRiZDE1Njc4MTViNzhhNDZk.webp)
A lokális fejlesztési programok megvalósításával foglalkozó nonprofit szervezetek általában arról számolnak be, nehéz és kitartó munkával lehet csak eredményeket elérni, az elsősorban Afrika és Ázsia elmaradott térségein uralkodó napi gyakorlatok megváltoztatásában.
A nyílt lángon való főzés, a zárt, megfelelő légcseréléssel nem rendelkező helységekben való ételkészítés,
olyan mélyen rögzült gyakorlat, amelyhez sokan azt követően is visszatérnek,
hogy a szervezetek munkatársai új, olcsóbb és kevésbé szennyező konyhai eszközökkel, tűzhelyekkel, vagy akár csak a korábbinál hatékonyabb fatüzelésű kályhákkal ismertették meg őket.
Ahogy például a Szenegálból érkező beszámolók is mutatják, valóban sziszifuszi munkát jelent a szemléletformáló programok megvalósítóinak munkája, melynek sikere nem a helyiek ellenállásán, hanem a mélyen rögzült társadalmi és kulturális gyakorlatokon múlhat. Egy nyugat-szenegáli falusi férfi, akinek kilenc gyermeke van, arról számol be, az irtások miatt, mind nehezebb beszerezni a tűzhelynél használt faanyagot. Elmondása szerint, hetente négyszer, alkalmanként négy órát kell rászánnia a megfelelő mennyiség összegyűjtésére.
Egyes kutatók úgy találták, a leghatékonyabb fatüzelésű kályhák gyakoribb használata is kevesebb egészségügyi kockázatot jelenthet, mint a korábbi, hagyományos tűzhelyeken való ételkészítés, már ami a füst belélegzésének az Egészségügyi Világszervezet (WHO) megadta határértékeit illeti.
Más kutatók ezt megerősítő következtetésre jutottak: egy Malawiban, kiváló hatásfokú kályhákkal lefolytatott fejlesztési program kiértékelésekor, nem találtak bizonyítékot arra, hogy közvetlen kapcsolat lenne a kályhák használata és a gyermekkori tüdőbetegségek között.
Brazília, Ecuador és India jelentős erőfeszítéseket tesz azért, hogy a gáz felhasználását helyezze előtérbe a háztartásokban. India 2016 óta, 34 millió háztartás számára juttatott el térítésmentesen egyszerű gázrezsókat és gázpalackot. Az illetékes minisztérium arról számolt be, hogy e háztartások négyötöde azóta már igényelt cserét, általában többet is, amit üdvözlendő aránynak tartanak, mert azt mutatja,
a háztartások elfordulnak a fával és az állati trágyával való tüzeléstől a konyhában.
Mindazonáltal úgy tűnik, még sok a tennivaló, és további jelentős kormányzati forrásokat kell majd arra szánni, hogy a háztartásokban a főzés jobban illeszkedjen a fenntarthatósági törekvésekhez és tisztább, egészségesebb legyen.
Kirk Smith, a kaliforniai Berkeley Egyetem fenntarthatósággal foglalkozó kutatója, aki maga is részt vett az indiai programban, azt mondja,
nem ringathatják illúziókban magukat azzal kapcsolatban, hogy száműzték a szennyező tüzelőanyagokat a konyhákból.
Mások pedig azt is hozzáteszik: az indiai sikerek üdvözlendők, ahol a hatalmas állami biometrikus társadalombiztosítási és szociális irányítóplatformmal, az Aadhaar-ral - annak minden problémája ellenére is -, sikerült megkönnyíteni azt, hogy a támogatások a leginkább rászorulókhoz érkezzenek meg.
Ugyanakkor – hívják föl a figyelmet – a kisebb, szegényebb országokban – elsősorban Afrika egyes térségeiben –, a helyzet korántsem ennyire biztató. Vannak kormányok, melyeknek egyelőre még napirendjén sem szerepel a PB-gáz biztosítása polgáraik részére, így arra lehet számítani, a Szaharától délre fekvő régió még jó ideig füsttel terhes levegőjű marad.