A vásár nem maradt kritika nélkül
A beszerzés körül vita folyt hazai szakmai körökben, de a közéletben is. Ahogy az lenni szokott a hatalmas közbeszerzéseknél - márpedig a vadászgépvásárlás mindenképpen ebbe a kategóriába sorolható -, a témában kialakult disputa sok esetben politikai töltetet kapott. (Például a 2002-ben megválasztott új kormány azonnal elkezdte felülvizsgálni a 2001-es memorandumot.) Sokan felrótták például a döntéshozóknak, hogy hazánknak viszonylag fiatal vadászgépei vannak, mivel Oroszországtól kevesebb mint 10 évvel korábban vásároltunk az akkor már újnak nem nevezhető, ugyanakkor még mindig kiváló képességekkel rendelkező használt MIG-29-es gépekből 28-at. Habár a MIG-eink állapota ma már kifejezetten rossznak mondható, élettartamuk lényegesen kevesebb pénzből meghosszabbítható lett volna.
Az is tény, hogy a vadászgépekre kiírt tenderen sokáig a világ egyik legismertebb vadászgépe, az amerikai Lockheed Martin cég F-16-osa látszott befutónak, mely modellt sokan alkalmasabbnak gondolták arra, hogy a hazai igényeket ellássa (ebből a gépmodellből eddig négyezer darabot adtak el világszerte). A beszerzés hazai aláírói leginkább azt hangsúlyozták, hogy a svéd fél olyan gazdasági ellentételezéseket - egyéb beruházásokat - vállalt, mely vonzóvá tette az üzletet Magyarország számára.
A 2002-ben hivatalba lépő kormányzat szakemberei elégedetlenek voltak azzal is, hogy a gép bizonyos szempontból nem felelt meg a NATO-szabványoknak, nem volt a levegőben utántölthető, és nem volt képes precíziós fegyvereket bevetni. (Ennek oka, hogy korábban kizárólag a saját légtér védelme volt a cél.) A felmerült új igényeket azonban a svédek ki tudták elégíteni: habár egyik Gripen-modell sem felelt meg az összes elvárásnak, a svédek vállalták, hogy két modelljüket ötvözve alkotnak egy speciális gépet, ez lett JAS-39 EBS HU. Ebből összesen négy darab készül, így az ország ezzel a négy géppel tud beszállni a NATO-akciókba.
![]() |
A magyar légierő két új Gripene |