A Sony RDR-GX7 külső megjelenésében a harmonikus, letisztult formákkal és a hideg színekkel elért konzervativizmus épp úgy fellelhető, mint a folyamatos megújulás iránti vágy. Az alumínium előlap színvilága, a keresztirányba végigfutó sötét LCD kijelző, a középre helyezett lemeztálca, valamint a távirányító szokatlan kialakítása csak tovább fokozza ezt a benyomásunkat.
![]() |
A Sony "pluszos" és "mínuszos" újraírható DVD lemezek írásának egy készülékben történő ötvözésével nagy pofont adott a fő rivális Panasonic, Hitachi, és Toshiba triumvirátus által favorizált DVD-RAM formátumnak. A DVD+RW és DVD-RW lemezek legnagyobb erőssége, az árában rejlik. A jóval alacsonyabb előállítási költségek, és az egyszerűbb tokozás miatt nagyon sok, adathordozókat gyártó cég ebben a formátumban látja a jövő írható DVD szabványát. Emiatt ezen a piacon éles árverseny alakult ki, tovább csökkentve a lemezek árát. Mára már elértük azt a szintet, hogy kapacitás egységre (pl. Mbyte-ra) számolva olcsóbbak a DVD-R/RW illetve DVD+R/RW lemezek, mint CD-R(W) társaik. Nem is beszélve arról, hogy az asztali készülékek 95-98%-a minden nehézség nélkül olvassa a DVD-R lemezeket, sőt a legújabb készüléknek, már a "pluszos" DVD lemezek sem jelentenek semmiféle problémát. Ha ehhez még azt is hozzávesszük, hogy jelenleg a PC-s piacon szinte egyeduralkodók ezek a formátumok, még jelentősebbnek tűnik az előny, a DVD-RAM viszonylag szűk kompatibilitásával szemben.