A logikus dolgok nagymestere és a természet gyermeke mindennap szöszmötöltek a szerkezettel, de ma végre láthattuk a nagy művet. Az alkatrészek között sok minden megtalálható volt: öblítős flakon, konzervdoboz, vécépapír guriga, ásványvizes doboz, pingponglabda és ehhez hasonló, extrém kiegészítők.
Ma még az idő is nekik kedvezett, hiszen estére elállt a szél és Leo, a számok és számítások tudója megállapította, hogy minden rendben lesz. A Villa többi lakójának is be kellett segítenie, de szívesen tették.
Milo például engedelmesen vagdalta a pingponglabdákat, bár nem nagyon értette, hogy pontosan mire is kell. Nem baj, értetlenségével valószínűleg nem volt egyedül. Csaba a kilövőállomást rakta össze az udvaron, Leo pedig az utolsó simításokat kívánta elvégezni. Egymás között megbeszélték, hogy mikor, mit kell begyújtani ahhoz, hogy füst keletkezzen, majd tűz, és eredményesen fel lehessen húzni a járgányt.
Kisebb szakmai vita alakult ki, de a végén megegyeztek, mert Leo kijelentette: "Ha nem hangolunk össze valamit, akkor káosz lesz." Mikor minden a helyére került, megpróbálták kilőni rakétájukat.
Az alufóliába csomagolt felvagdalt labdák semmilyen körülmények között nem akartak meggyulladni, pedig a fiúk bizonyíthatóan sokat küzdöttek érte. Az eszes benzinkutas fel volt készülve erre az esetre is, úgyhogy azonnal mondta, hogy mit kell tenni. Az ásványvizes flakonokat megszabadították a beléjük gyömöszölt labdatölteléktől, és anélkül próbálkoztak.
Lángra kaptak a papírból készült hajtóművek. A kifeszített zsinór, valamint Csaba segítségével felszállt a rakéta.
Mindenkinek tetszett a produkció, de Leo magánkívül volt a látványtól. Végre nem volt hiába a sok számítgatás, ragasztás és barkácsolás.