Ivo Liviként született az olasz Monsummano nevű kisvárosban, két éves volt, amikor a fasizmus elől Marseilles-ben költözött a család. Ivot estefelé az anyja hívta fel az utcáról "Ivo, monta!"-t (Ivo, gyere) kiabálva neki, és mikor fodrászsegédként Douglas Fairbanks filmjeitől - a '30-as évek nagy sikerétől A kis cézártól -megittasulva először lépett föl Marseilles-ben, nevét Yves Montand-ra változtatta.
Párizsba a közmunka elől menekült, repertorájában már a "Dans les plaines du Far West" slágerrel lép föl. A francia Elle című folyóiratnak '48-ban bevallja, sosem hallott még Moliérről. Édith Piaffal, a sanzonénekessel való találkozás és a későbbi közös turnék faragnak belőle igazi személyiséget, kultúrlényt. A Moulin Rouge és a l'Etoile állandó fellépéséiknek színhelye, a páros hatalmas sikereket arat, aztán Piaf egyik napról a másikra szakít a maga kreálta remekművel.
Az énekes Montand '47-től már mozicsillag kíván lenni. Első próbálkozásai nem járnak sikerrel. Négy évvel később elveszi Simone Signoret-t, a francia színésznőt és pályája sohasem látott magasságokba emelkedik. '52-ben a Cannes-i filmfesztivál győztes filmjének, A félelem bére c. filmnek a főszereplője. Normandiai házukat többek közt olyan spanyolok is látogatják, mint Luis Bunuel, Az andalúziai kutya rendezője vagy Jorge Semprun a Nagy utazás írója.
![]() |
Signoret és Monroe között |