A pornót arra találták ki, hogy fél kézzel nézze az ember, inkább maszturbációs segédeszköz, mintsem bármi más. Az All About Anna azonban ezt a funkciót nehezen tölti be, viszont nem sikerült kitalálni, hogy akkor helyette mi legyen. Filmnek harmatgyenge, öncélú izgatásnak túl hosszú, kilencven percig tart. Leginkább kamaszoknak okozhatja a felfedezés örömét, hiszen egészséges szexualitásról szól, a szerelem csodálatosságát hirdeti, kevés konkrétummal, aranyos álmodozásokkal, lopva ábrázolt és ritkán feltűnő nemi szervekkel.
Hivatalosan nőknek szóló szexfilm, vagyis nem megalázott élőlények tömködése áll a középpontban, hanem a testiségben rejlő gyönyörök kifejtése. A filmet ideológiailag alátámasztó kiáltvány értelmében az erotikus utalások és a test genitáliákon kívüli érzékisége is nagyon hangsúlyosan kezelendő. E szép igény azonban önmagában kevés ahhoz, hogy érdekes mű szülessen. A gyakorlatban egy bugyuta és dagályos film lett a tervből, ahol az érzékiség alig vált erősebbé, mint az izzadságszagú pornóban szokás. Túlagyalták a játékot, az ötletek elvben nem rosszak, de a filmből hiányzik a feszültség, az izgalom, és a nagy kúrás is.
Az All About Anna hősnője elvesztette élete nagy szerelmét, de sokszor összeakad vele véletlenül, meg néha másokkal is. A film kulcsmotívuma a kielégületlenség: félbemaradt szeretkezések, be nem teljesült vágyak követik egymást, hogy aztán a végére összejöjjön az, amiről addig csak elmosódott lassított felvételekben tudott álmodozni Anna. Ez az ötlet elvben tökéletes alaphelyzet ahhoz, hogy folyamatos feszültségben tartsa a nézőt is, az izgalom egyszerre legyen dramaturgiai és nemi is, de a film annyira ritmustalan, hogy ezt a fokozódó vágyat aligha képes átadni. Jó példa erre, hogy a hagyományos pornóipar legostobább jellegzetességei itt is rendre visszaköszönnek: az értelmetlenül hosszan mutatott felvételek, a házak homlokzatának bután kitartott állóképei, a túlmagyarázott és funkciótlan zsánerek. Továbbá itt is vannak modorosan felolvasott narrációk, amelyek az átlag-pornó másik idegesítő jellemzője.
Próbáltak játszani az alkotók a finom utalásokkal, azonban annyira erőltetettek ezek a helyzetek, hogy se szívdobogást se nevetést nem okozhatnak. Az imádott férfit nagy horgászbottal látjuk, a szerelmes lány vibrátor-formájú tollal ír, szobatársnője a hűtőben csak banánt és répát tart például. A túlságosan kiszámított és ettől direktté váló utalások olcsó közhelyekké válnak.
A szexjelenetek (a film körülbelül tíz százalékáról van szó) is inkább laposak, mint izgalmasak. Ugyan a színészek itt valóban érzelmesebbek és kifejezőbbek mint a Private Gold vagy más pornócsatornák sztárjai, de önmagában néhány borzongás és arcrándulás még kevés ahhoz, hogy érdemes legyen utána húsz percig unatkozni. A kamera gyorsan mozog, stabil állóképet alig látunk, ahogy közeli behatolást sem, néha rövid másodpercekre pornográf csak a látvány. Ez önmagában még jó ötlet is lehetne, az Érzékek birodalma sem klasszikus hard-core, mégis bizsergető. Itt azonban sziruposnak és mesterkéltnek hat a folytonos titokzatosság. A közbülső részek pedig egy gyengécske lányregény sematikusságával tüntetnek. Miközben életszerűen finommá és rejtélyessé kívánták szelídíteni a szexet, majdnem annyira hiteltelenné tették azt, mintha végig nagytotálban, arc nélküli szerveket masszíroznának.
![]() |
All About Anna | Nézz még több képet a filmből! |
Kedves ötlet volt kiáltvánnyal és jó szándékkal szexfilmet készíteni, azonban az All About Anna oly lapos, mintha nem is lenne a hősnőnek melle. Újdonságot nem jelent, hiszen szoft-pornót eleget sugároztak már a német kereskedelmi adók a kilencvenes évek legelején Magyarországra is, érzéki de komoly filmből pedig gyártottak már százszor jobbat is.
dr. Igó