Menő lett a lökött lány
![Greta Gerwig](https://cdn.origo.hu/2023/12/Vn0abZd4WYx3gY2AL27224HSMfr2qBw0RTeH9waMymM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzY0M2E5MDA0Y2ZmNDQxOGQ5MWExMDliOTYzZjEyYmY0.webp)
Pár éve már vitathatatlanul Greta Gerwig az egyik legmenőbb színésznő az amerikai független filmes szcénában. Kócos szőke fürtjeivel, lustán ejtett hangzóival, szétszórt, tétova, bohókás filmes személyiségével tökéletes megtestesítője annak az életszakasznak és életérzésnek, amit a nyugati fiatalok jelentős része nagyon jól ismer. Gerwig - aki idén töltötte be a harmincat - általában olyan huszonéveseket játszik, akik még nem kezdték el a felnőtt életüket élni, hanem toporognak, azon tűnődve, hogyan is kellene belevágni.
Egész filmes zsáner épült erre a témára, úgy hívják, hogy mumblecore. Ezek a kis költségvetésű, sokszor félig amatőr filmek olyan fiatalokról szólnak, akiket a pszichológusok kapunyitási pánikosnak neveznének: már nem gyerekek, de anyagilag sokszor még a szüleiktől függenek, és még sem a szakmai, sem a magánéleti elköteleződésig nem jutottak el. De azért már érzik, hogy valamit kezdeniük kéne magukkal. Gerwig pályája ilyen mumblecore-filmekkel indult, dolgozott a műfaj szinte minden jeles képviselőjével, Joe Swanberggel (LOL, Hannah Takes the Stairs), a Duplass testvérekkel (Baghead) és Ry Russo-Younggal (You Wont Miss Me).
A nálunk a héten bemutatott Lola Versus is kicsit mumblecore-os beütésű, bár sokkal szebben és profibban kivitelezett, és a Killing-ből ismert Joel Kinnaman töri benne össze Gerwig szívét, aki már túl híres ahhoz, hogy igazi mumblecore-arc lehessen. Viszont a téma stimmel: a film egy olyan lányról szól, aki egy nagy szerelmi csalódás után össze-vissza kapkodva, mindenféle férfiakba belekóstolva próbálja helyreállítani élete egyensúlyát, persze hiába.
A no-budget filmek után Gerwig megkapta az egyik főszerepet Noah Baumbach 2010-es Greenberg-jében (kritikánk), amelyben Ben Stiller egy életével semmit sem kezdő, negyvenes agglegényt játszik, Gerwig pedig Stiller testvérének az asszisztensét, aki viszonyba bonyolódik Stillerrel. Elvileg ez a film volt Gerwig nagy áttörése, de ő egyáltalán nem így élte meg. Azt hitte, hogy rengeteg felkérést fog kapni a film után, de a telefonja csak nem kezdett csörögni, ő pedig depressziós lett, aztán meg elment színészleckéket venni. Nem színjátszásból diplomázott ugyanis, mert musicalszakra akart járni, de az anyukája "nem volt hajlandó évi negyvenezer dollárt költeni arra, hogy megtanuljak szteppelni".
Ezt egyébként Gerwig utólag egyáltalán nem is bánja, azt már inkább, hogy azalatt az egy év alatt, amíg a Greenberg után nem volt munkája, nem töltött több időt írással. Kezdettől világos volt, hogy nemcsak a színészkedés érdekli: társírója volt már a Hannah Takes the Stairs-nek is, amelyben egy olyan boldogságot hiába kereső lányt játszott, aki saját bevallása szerint "krónikus elégedetlenségben" szenved, és azóta több filmjében is közreműködött társíróként vagy társrendezőként.
A Greenberg után Gerwig és Baumbach emailben elkezdett ötletelni egy új filmről, így született meg a Frances Ha (kritikánk). A fekete-fehér filmen - amelyben Gerwig egy húszas évei végén járó, útját keresgélő táncoslányt játszik - a francia újhullám és a mumblecore hatása is erősen érződik, de szerencsére mégsem egy túlszellemeskedett, köldöknézős New York-i film lett, hanem egy igazán szerethető kis alkotás, amelyen áttételesen talán az is érződik, hogy Gerwig és Baumbach egymásba szerettek a közös munka során. Mint Ian Parker, a New Yorker szerzője írja: "bár a Frances Há-ban nincs szerelmi szál, mégis egy kezdődő szerelem krónikája".
A minimális költségvetésből, nagyon gyorsan és titokban leforgatott Frances Ha készülésével párhuzamosan Gerwig kezdett mainstream-szerepeket is kapni. A Csak szexre kellesz-ben Natalie Portman egyik lakótársa volt, az Arthur, a legjobb parti című romantikus komédiában pedig övé lett a női főszerep Russell Brand mellett - de ez sem tette sztárrá, mert a film megbukott.
Közben viszont olyan rendezők is értesültek Gerwig létezéséről, mint Whit Stillman, aki ráosztotta a kedves Hölgyek a pácban főszerepét, illetve Woody Allen, aki a Rómának szeretettel-ben megtette Jesse Eisenberg barátnőjének, ami jópofa találkozás volt, mert Eisenberg pont Baumbach A tintahal és a bálnájá-ban tűnt fel. Utólag Gerwig úgy látja, kicsit túlságosan izgatott és ijedt volt amiatt, hogy Woodyval dolgozhat: "elkezdtem neki Diane Keaton és saját maga furcsa ötvözetét játszani. Ha lenne egy időgépem, visszamennék, és nem csinálnám ezt".
Baumbach-hal továbbra is együtt dolgoznak, olyannyira, hogy idén már leforgatták harmadik közös filmjüket, ami hasonlóan gerillamódon készült, mint a Frances Ha. Ennek egyelőre nincs címe, de azt tudni róla, hogy színes lesz, Baumbach szerint viccesebb, mint a Frances Ha, és Gerwig - szemben eddigi figuráival - egy rettenetesen ambiciózus New York-i csajt alakít benne. Baumbach a Jeff Daniels-Melanie Griffith-féle, '86-os Valami vadság-hoz hasonlítja annyiban, hogy ebben a filmben is egy yuppie csöppen bele egy általa ismeretlen, izgalmasabb világba. (A fentiek alapján valószínű, hogy itt felcserélődnek a nemi szerepek, és Gerwig a yuppie.)
Akartak tévésorozatot is csinálni együtt: Jonathan Franzen Javítások című regényét adaptálták volna. A pilot el is készült Gerwiggel, Ewan McGregorral, Maggie Gyllenhaallal és sok más neves színésszel, de az HBO végül nem rendelte meg a sorozatot. Viszont már dolgoznak a következő filmjükön, ami animációs lesz, és egy kutya a főhőse. Gerwig azért a saját útját is járja, most éppen Mia Hansen-Love-val forgatja a 90-es évek francia rave-szcénájában játszódó, Eden című filmet, pár hete pedig Spike Jonze irányítása alatt ugrabugrált az Arcade Fire Afterlife című számára.