Kína kivonul a globális ingatlanpiacról
![Kína jüan IMF gives RMB strong weighting in currency basket China Chinese bank banking lender lending money currency RMB renminbi yuan banknote note reserve monetary loan deposite capital investment SQUARE FORMAT](https://cdn.origo.hu/2023/12/nYqLPFm0NBrV8Vhz4O6K_3MAyj-n75SfLGAwbUXaHa8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzRjZDU3NDExMWFkZTQzOTc5YjlkMGVlMTc2MDI4ODJm.webp)
Ebben az évben 84 százalékkal 1,7 milliárd dollárra csökkenhet a kínaiak közvetlen külföldi ingatlanbefektetéseinek mértéke, és jövőre ez a szint további 15 százalékkal 1,4 milliárdra zsugorodhat – idézi a Bloomberg a Morgan Stanley elemzését.
A nagy kínai vásárlási hullám 2013-ban kezdődött el, amikor a kínai tőke elkezdett külföldi kereskedelmi ingatlanokat venni, mivel a hazai árak rendkívül magasak voltak.
A cél akkor az volt, hogy a befektetők fedezzék magukat a gyengülő jüannal szemben.
A kínai fizetőeszköz egyébkén a pekingi szigorítások hatására erősödni kezdett.
A másik ok egyszerűen a nyereség volt. Az olyan városokban ugyanis, mint Sydney, a bérleti díjakból és az állampapírokból adódó hozamok különbsége igencsak jó üzletet jelentett a kínai befektetőknek. Majd jött a további a segítség, amikor 2016 júniusában Nagy-Britannia megszavazta az Unióból való kilépést, a font pedig lendületes esésnek indult. Noha Londonban még mindig vannak folyamatban lévő tranzakciók, azok száma egyre csökken.
A fordulat oka az volt, hogy Peking bekeményített. Ahogy pedig a kínai vezetésnek szüksége van a pénzre az Egy övezet, egy út programjához, a jüan pedig erősödik,
a jövőben a külföldi ingatlanbefektetések további zsugorodása várható.
Különösen úgy, hogy Peking megszigorította a külföldi befektetések szabályait, visszafogva ezzel az olyan nagyvállalatokat is, melyek előszeretettel vásároltak például futballklubokat vagy luxusszállókat.
Ezzel együtt nagy pofont kaptak az olyan cégek, mint a China Life, az Anbang vagy a HNA, melyek a legnagyobb ütemben fektettek be a nemzetközi ingatlanpiacon. Csak az Egyesült Államokban ezek a társaságok közel 17 milliárd dollár értékben vettek kereskedelmi ingatlanokat az elmúlt 24 hónapban.
Következésképpen a jelenlegi helyzet alapján úgy tűnik, nem folytatódhat a kínai befektetők korábbi ingatlanvásárlási üteme. Ennek pedig globális jelentősége is van, mert például Londonban a kínai tőke állt tavaly a kereskedelmi ingatlan tranzakciók egynegyede mögött – 1 százalékos növekedést mutatva a megelőző évhez képest.
Emellett az Egyesült Államokban Kanada után Kína számít a második legnagyobb külföldi befektetőknek, de Ausztráliában a tranzakciók összesített értékének 12-25 százalékát adta kínai tőke az elmúlt 2-3 évben.
Hongkongban idén eddig kínai cégek vásárolták meg az eladott lakóterületek 80 százalékát,
és 2012, illetve 2016 között mintegy 6,5 milliárd dollárt költöttek el irodahelyekre.
Az egyetlen tényező, amely némileg enyhítheti a sokkot, hogy számos kínai cég egyébként is külföldön tárolja a vagyonát, vagyis nem kell teljesen leállnia a vásárlással. Ráadásul vannak más olyan ázsiai befektetők is – például Hongkongból –, akikre azért számíthat a globális ingatlanpiac. Hogy ez elég lesz-e a kínai tőke kiesésének pótlásához, az a globális ingatlanpiac egyik legizgalmasabb kérdése lehet a közeljövőben.