Senkit nem értesítettek hivatalosan arról, hogy a múlt héten újra kinyitottak a dzsalálábádi iskolák. Közülük sok, amely nem felelt meg a tálib rezsim elvárásainak, öt év után most először nyitotta meg a kapuit. A tálib rezsim éveiben a fiúk leginkább a Koránt tanulmányozták az iskolákban, a nyolc évnél idősebb lányok pedig egyáltalán nem vettek részt az oktatásban.
A 250 ezres város múlt héten megnyitott iskoláiba mindössze néhány száz gyereket írattak be. A kamaszok és a fiatal férfiak továbbra is egész napjukat az utcákon töltik: pénzváltók, mozgóárusok, pékek, vagy szerelgetik az utcákon futó kevés autót. A kisebbek pedig játszanak, a szemétben keresgélnek, cipőt pucolnak.
A húsz évig tartó megszállás, a harcok, majd a tálibok uralma alatt teljesen átalakultak a szokások: az ENSZ felmérése szerint az elmúlt néhány évben a gyerekeknek mindössze 26 százalékát íratták iskolába.
A törzsi vezetés alatt álló területeken az arány még kisebb, ott a fiúkat a gyapotföldeken vagy a családi üzletekben dolgoztatják, a lányokat pedig tizenéves korukban megházasítják. Néhány kísérlet történt arra, hogy a lányok is járhassanak iskolába, de a törzsi vezetők felszólítására a férfiak ilyenkor felgyújtották az iskolákat. Miután a folyamatos harcokban több százezer férfira volt szükség, az utánuk maradt özvegyek nem is engedhették meg maguknak, hogy fiaikat iskolázzák. A rnegeteg, munka nélkül maradt tanító pedig taxizással kereste a kenyerét, vagy a bazárokban volt eladó.
[origo]