Kiderült: a szocialista botrányminiszternő is Macronnal van
![MACRON, Emmanuel](https://cdn.origo.hu/2023/12/nptsaIM40U1S-WdXrOjJcCTgBtVm6GuWuHlA7DyyJT4/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzhiOTA1OTM2Mjk1NzQxZGE5Y2Y4OTkzYmFmNTNlMjkw.webp)
A választási kampányban Emmanuel Macron végig arról beszélt, hogy ő középen áll, ő sem baloldali, sem jobboldali. Francois Fillon, a jobbközép jelöltje és a radikális Marine Le Pen is sokszor elmondta, hogy ez hazugság, mégis: Macron el tudta hitetni, hogy annak ellenére, hogy ő maga egy bukott baloldali gazdasági miniszter, megváltozott és nem a borzalmas szocialista kormányzást fogja folytatni. Egyre több jel mutatja, hogy mégis.
Először Manuel Valls szocialista miniszterelnök jelentette be csatlakozását Macronhoz, majd három miniszter következett. Marisol Touraine, Stéphane Le Foll és Myriam El Khomri. Előző kettő kevésbé érdekes, ők különösebb botrányok nélkül megúszták az előző időszakot. Náluk nem a konkrét személy érdekes, hanem a tény, hogy minden idők legnépszerűtlenebb kormányából Macron számít rájuk képviselőjelöltként. (feltéve, ha előbb lemondanak szocialista pártbeli tagságukról).
Myriam El Khomri annyiból érdekesebb, hogy őt tartották a szocialista kormány egyik legrosszabb miniszterének. Fontos területet kapott, ő volt a munkaügyi miniszter, egy olyan országban, ahol a munkanélküliség jóval az uniós átlag felett van. El Khomri már az első meghallgatásán nevetségessé vált, teljes tájékozatlanságában azt sem tudta, hogy milyen szabályok vonatkoznak egyes szakszervezeti vezetők megválasztására. Később sikerült egy olyan munkaerő-reform törvényt összeállítania, amivel teljes konszenzust teremtett mind a két politikai oldalon, hiszen sem a kormányzó baloldalnak, sem az ellenzékben levő jobboldalnak nem tetszett. Lényeges dolgokban nem védte a dolgozókat, viszont aprólékosan kodifikálta, hogy egy vállalat vezetője milyen emaileket küldhet a dolgozóinak délután 5 óra után. És a törvény puszta elfogadása körül is rengeteg botrány volt.
577 egyéni jelöltet nevezhet meg Macron mozgalma a júniusi parlamenti választásokra, eddig 428 helyről döntött. A 428 jelölt közül 24 ismert politikus - valamennyien baloldaliak.
Elképzelhető persze, hogy Macron valamilyen meglepetést fog okozni vasárnap és esetleg a másfél hónapos átmeneti időszakra kinevez egy ismertebb jobboldali politikust miniszterelnöknek. De ha így is tesz, ennek csak az lehet a célja, hogy júniusig valamelyest még elhitesse a választókkal, hogy ő nem a bukott szocialista miniszter, hanem egy centrista politikus. Persze, nehéz lesz ilyen jobboldali miniszterelnökjelöltet találni másfél hónapra. Az igazán tekintélyes jobboldali politikusok Nicolas Sarkozy közelében vannak, mondjuk Francois Baroin-ről vagy éppen Laurent Wauquiez-ről nehéz lenne elhinni, hogy nem lát át Macronon.
De visszatérve Macron centrumtrükközéséhez: Francois Mitterrand híres mondatát alakította át éppen a napokban a Le Figaro vezércikkében: az újság szerint Macron olyan centrumot épít, ami "sem nem jobboldali, sem nem jobboldali".