Soros György legfőbb szövetségese uniós biztosként is megbukott
![European Parliament in Strasbourg epa04998134 Jean-Claude Juncker , President of the European Commission, kisses the head of First Vice-President of European Commission Frans Timmermans (R) of the Netherlands before the key debate about the Conclusions o](https://cdn.origo.hu/2023/12/9Tu8GQH5h-a-2DGXriQ-9sQoQn5Ke40LznOw1U9QiTY/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2MxZGY1YjIwMmZhODQ1NWZhNjZhMGY0MjBjZGVmZGQ3.webp)
Az Európai Bizottság az Európai Unió azon szerve, amely elviekben a szerződések őrének szerepét hivatott betölteni. Ám ezen túlmenően úgy is megjelenik, mint amely hivatal kommentálja az egyes tagállamok és vezetőik demokratikus jellegét, politikailag értékeli azokat. A kérdés azonban az, hogy a bizottság tagjainak demokratikus elköteleződését, a demokrácia alapértékeihez való viszonyát ki ellenőrzi? Különösen fontos ez egy olyan testület esetében, amelynek tagjai nem választás útján, azaz nem demokratikus felhatalmazással foglalják el pozíciójukat.
A Századvég ezért szakértők bevonásával elkészített egy demokráciaindexet, amely ezt a hiátust kívánja pótolni.
Az intézet transzparencia, hatékonyság és a demokratikus alapelvekhez való viszony szempontjából értékelte az egyes biztosok eddigi demokratikus teljesítményét,
az elemzés során a Századvég elsőként a szocialista Frans Timmermans, a Bizottság első alelnökének eddigi munkásságát vizsgálta.
Frans Timmermans igen ellentmondásosan lépett fel az Európai Bizottság alelnökeként, valamint a bel- és igazságügyi együttműködésért felelős biztosaként. Erre példa, hogy
a spanyol egységet bontani akaró katalán szeparatistákkal kapcsolatban felelőtlen megértést tanúsított, míg a lengyel vagy magyar kormánypártok és választóik irányába a legcsekélyebb megértést sem tanúsította a legitim különelvűség és nemzeti szuverenitás egyes kérdéseiben (miközben a magyar folyamatok mindig szabályozott módon, alkotmánykompatibilisen zajlottak, ami a katalán-spanyol esetben már nem feltétlenül mondható el).
Miközben ő maga a demokrácia és átlátható döntéshozatal fontosságát hangsúlyozza, egy, az alapszerződések szelleméhez képest is túlzottan végrehajtó jellegű testület tagjaként a kommunikációs térben is hajlamos „lefokozni" az uniós törvényhozás motorjaként szolgáló Európai Parlamentet - olvasható a Századvég elemzésében.
A vizsgált közlemények alapján megállapítható, hogy Frans Timmermans ritkábban egyeztet átlátható tevékenységű uniós szereplőkkel, ugyanakkor
szívesen tárgyal egyes, sokkal kevésbé transzparens működésű külső aktorokkal (befolyásoló csoportokkal, NGO-kkal, úgynevezett stakeholderekkel). Ennek kapcsán a döntéshozatali etikai normák rendszeres feloldására tett kísérletek is jól kimutathatók saját diskurzusaiban.
A kutatásban megkérdezett szakértők szerint mindezzel kapcsolatban a – Timmermans hivatalát különösen érintő – lobbizási tevékenység átláthatóságának hiányossága is felvethető, amit figyelembe vettünk a transzparenciamutatónál.
A kiegészítő szakértői értékelések megerősítették azt a valószínűségi következtetést, hogy Timmermans tevékenysége során kevésbé mutatott érzékenységet a nyugat-európai tagállamok jogállamiságát érő kihívások egyes kirívó eseteinél (például a véleménynyilvánítás szabadsága, a tudományos élet szabadsága, vallásszabadság, egyesülési szabadság, az egyenlő bánásmódhoz való jog, a kisebbségekhez tartozó személyek – köztük a romák és a zsidók – jogai kérdésében például Franciaországot, Németországot vagy éppen Svédországot érintően).
A hivatal megvizsgált 389 közleménye, dokumentuma ugyanis összességében egy kommunikációs szinten is következetlen látszatú biztosi működést jelenítenek meg, amely a maga diskurzusaival alkalmas lehetett arra, hogy csökkentse hivatalának tekintélyét, ezáltal pozíciója jelentőségét a közvélemény jelentős részének szemében. Ehhez hozzájárulhatott például az is, hogy
2017 elején Timmermans (a bizottság alelnökeként) magyarázkodni kényszerült amiatt, hogy végül mégsem adták ki a szinte teljesen elkészült, tagállami szintre lebontott újabb antikorrupciós jelentést.
A biztos állásfoglalásai az integráció mélyítése helyett végső soron hozzájárulhattak az unió mostani politikai megosztottságának, belső válságának súlyosbításához. Ezt a folyamatot segítette elő egyrészt az uniós biztos kommunikációjában, hivatalos stílusában is megjelenő verbális agresszió, illetve „csendes" politikai rombolás, másrészt a korábban jóval fajsúlyosabb hatású, ugyanakkor időnként vissza-visszatérő fogalmak és kifejezések (például jogállamiság) devalválódása a politikai kommunikációs megfontolások oltárán.
Timmermans négy és fél éves biztosi működése alatt nem bizonyult sikeresnek saját kitűzött céljai, kezdeményezései megvalósításában.
Közleményei és a szakértők egybehangzó értékelése alapján nem tudta elérni a szabályozással kapcsolatos munka jobb koordinálását az Európai Bizottságon belül, s nem sikerült elérnie, hogy minden bizottsági javaslat tiszteletben tartsa a szubszidiaritás és az arányosság elvét, amiként jól érezhetően elmaradt a célként kitűzött újfajta partnerség előmozdítása is a nemzeti parlamentekkel.
A Századvég Alapítvány szerint a bizottság első alelnökeként és biztosaként Frans Timmermans – mint az Európai Szocialisták (PES) választási csúcsjelöltje – jelenleg aktívan kampányol, ami legutóbbi beszédeinek kevésbé nyílt vagy kódolt üzeneteiből jól kimutatható. Ez szakértők szerint etikátlannak minősül annak fényében is, hogy az Európai Bizottság etikai kódexét 2018 januárjában annak érdekében módosították, hogy lehetővé tegyék az uniós biztosok számára, hogy akár a bizottság elnöki posztjára pályázó csúcsjelöltként is tevékenyen részt vehessenek az európai parlamenti választási kampányban anélkül, hogy ideiglenesen le kellene mondaniuk a bizottságban betöltött tisztségeikről - zárul az elemzés.
Mint arról korábban beszámoltunk, annak ellenére, hogy Soros György emberének, az Európai Szocialisták Pártjának (PES), a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége (S&D) elnevezésű európai parlamenti (EP) képviselőcsoportja csúcsjelöltjének (Spitzenkandidat), Frans Timmermansnak a pártjából Hollandiában már az emberek tizede sem kér, a bevándorláspárti politikus mégis az Európai Bizottság (EB) elnöke akar lenni. A megválasztásának a valószínűsége ugyanakkor a nullához közelít.
Ahogy arról már korábban az Origo is beszámolt, Timmermans volt az egyik olyan EU-s vezető, akivel a legtöbbször találkozott a spekuláns az elmúlt években, és
számos alkalommal kifejtette, hogy nagyra tartja, és többször meg is védte az amerikai spekulánst.
„Semmi kétségem afelől, hogy őszintén és igazán elkötelezett a szabadság, a demokrácia és a polgárainak egyenlő jogokat biztosító nyílt társadalom mellett. Ezt az elkötelezettséget magam is osztottam szakmai pályafutásom során, és az utolsó leheletemig ragaszkodni fogok hozzá” – mondta el korábban Sorosról.
Timmermans folyamatosan együttműködik Sorossal és Sargentinivel FORRÁS: MTI/PATRICK SEEGER, PHILIPPE BUISSIN
A Die Zeit német hetilapnak adott 2017-es interjúban pedig Timmermans egyetértett a kérdező riporterrel: ő is antiszemita felhangúnak értette, és „felháborította”, amikor Orbán Viktor kormányfő „amerikai pénzügyi spekulánsként” utalt Sorosra. Timmermansról Orbán Viktor miniszterelnök is elmondta a véleményét, amikor kifejtette:
Timmermans, a bevándorláspártiak fő erejének választási csúcsjelöltje köztudomásúlag Soros György embere.