A kortárs művészeti törekvések közül ez az egyik legrokonszenvesebb: művészetet cipelni a mindennapokba, alkotásokat csempészni az emberek közé. Ez a public art, a köztéri művészet, de nem kell ahhoz idegen szavakkal dobálózni, hogy felfedezzük a szaporodó művészeti megmozdulásokat az utcán, a téren, a buszmegállóban, a metróban - és most a metróépítést elkerítő palánkon. Az ötlet remek: ott várakozik a hatalmas, csúnya felület forgalmas csomópontokon, sok ember látja, a művészek szívesen készítenek mutatóba egy-két vicces, kedves vagy éppen kellemetlenül sokatmondó skiccet, ráadásul a Metró4-re mindig ráfér az imázsjavítás. Így jött létre a Palánk-kiállítás a Rákóczi téri metróépítést körbeölelő palánkon.
![]() |
Néhány korábbi kép az alkotóktól: fent Király András sorozatát láthatjuk: Louis, Pierre, Apósom; lent Gerber Pál, Hecker Péter és Roskó Gábor egy-egy munkája |
A palánk-projektben résztvevő 15 művész mind szakmai körökben elismert alkotó, néhányuk korábban is készített hasonló jellegű munkákat: Baglyas Erika például eddig is lelkes public art-os műveiről volt híres: Pessoa-idézetet írt a dunaújvárosi városháza falára, a Blahán pedig a metróállomás peronkirakatában mutatta be installációját. Gerber Pál szintén humoráról és nyitottságáról ismert, ő 1994-ben a négyes buszra pingálta föl ironikus hitvallását: " El van rontva a napom, ha nem győzök le három gonoszt." Az intermédiás Kovács Budha Tamás főleg street art szcénából is ismert, Király András a magazinstílust parodizálja zseniálisan, a fiatal Hecker Péter pedig már jó egy évtizede lepi meg a közönséget színes, pop-artos enteriőrjeivel és feliratos képeivel. Csontó Lajos régi írógépeket, képernyőket idéző betűkkel ír vicces vagy bölcs gondolatokat, meglepő mondatokat fényképeire, Roskó Gábor gyermekrajzra emlékeztető állatfiguráit pedig az ÉS-ből ismerhetjük. Tehetséges és neves művészek munkái a palánkon.