A vívásban lévő nyugalomra és stabilitásra épít a szövetség elnöke
![Csampa Zsolt a Magyar Vívószövetség elnöke
helyettes államtitkár](https://cdn.origo.hu/2023/12/EfWF1c67IqSu0nsv4lc4ljH6pNT2FpLxlnwyjCEnOk0/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzczOWQ5Mzc2M2EwMzRmYzM5YWM4MWIyMTc3YWYxNDU5.webp)
Ha össze kellene hasonlítania elnökségének az első és második négyéves időszakát, melyiket ítélné meg sikeresebbnek?
Ez az összevetés azért nehéz, mert a második ciklus az elsőnek a folytatása volt. Én mindkettőt sikeresnek ítélem meg. Amikor 2012-ben elnöknek választottak, a legfontosabb feladatunk a szövetség gazdasági helyzetének rendbetétele, egyfajta konszolidációja volt.
Ma már kevesen emlékeznek arra, hogy 78 millió forintos hiánnyal vettük át a szövetséget, ezt mindenképpen rendezni kellett.
A londoni olimpia után voltunk, ahol Szilágyi Áron aranyérmet nyert a sportágnak. A riói olimpiára való készülés, az ottani sikeres szereplés fémjelezte az első négy évet. Plusz a 2013-ban sikeresen megrendezett budapesti vívó-világbajnokság.
Ebből az eseményből a második ciklusomra is jutott egy, hiszen 2019-ben ismét a magyar főváros volt a vívó-vb házigazdája. Nagyon fontos hangsúlyoznom, hogy a magyar vívósport sikerei nem az éppen regnáló elnök sikerei.
Mindig is fontosnak tartottam a csapatmunkát, az elnökséggel, a sportágban dolgozókkal, a klubokkal. Az ő munkájuk nélkül most semmilyen sikerről nem beszélhetnénk.
Milyennek tartja a magyar vívósport nemzetközi megítélését?
Nagyszerűnek és ezt nem azért mondom, mert az általunk rendezett két felnőtt világbajnokság remekül sikerült. A FIE, vagyis a Nemzetközi Vívó Szövetség mindkét VB, de különösen a 2019-es esemény után világszínvonalúnak minősítette a rendezést. Legtöbbször úgy fogalmaztak, hogy olimpia szintű volt. Talán ennek is köszönhető, hogy a FIE megkereste a magyar szövetséget és együttműködésünket kérték, hogy amit sportmarketingből mutattunk a világbajnokságon, azt szeretnék látni a tokiói olimpián is.
Arról nem is beszélve, hogy az első prezentációnkban egyedülálló javaslatot tettünk le a Nemzetközi Vívó Szövetség asztalára a vb-döntőinek a Hősök terére tervezett lebonyolításával kapcsolatban. Ugyanakkor Usmanov elnök úr a világbajnokság után annyit mondott, látja, hogy azt is meg tudtuk volna valósítani, ezért ne tegyük nagyon a fiók mélyére ezt az ötletet.
Nagyon sokan csodálkoztak, hogy minden egyes nap ötezer néző volt ott a döntőkön, azt mondták, hogy a 2019-es világbajnoki rendezés egyfajta etalon volt ebben a sportágban.
Ugyanakkor az élet nemcsak erről a két eseményről szól. A sportág nagy sikere az is, hogy az elmúlt években az utánpótlás világversenyeken a magyar csapat rendszeresen az első három legeredményesebb nemzet között végzett.
Voltak-e kétségei a mostani pályázatot illetően, azaz gondolkodott-e azon, hogy elindul-e az újabb elnökválasztáson?
Kétségeim nem voltak, de amikor az embernek van egy két és fél éves kisfia, és amikor egy vívóelnöki poszt társadalmi munka, akkor végig kell gondolnia a lehetőségeket.
Ugyanakkor a számtalan visszajelzés azt igazolta, hogy elismerik az elnökséggel együtt elvégzett munkát.
Mind idehaza a klubok részéről, mind külföldön más nemzetek vívószövetségei részéről, sokan álltak mögém, hogy folytassam a munkát, ez adott erőt az újabb pályázat benyújtásához. Akár az olasz, akár a román elnök támogató leveleit is idecitálhatnám, de rengetegen biztattak idehaza is, hogy folytassuk azt, amit 2012-ben elkezdtünk. A Nemzetközi Vívó Szövetség elnökével a jó kapcsolatomat mi sem bizonyítja jobban, mint az, hogy a riói olimpián a FIE akkreditációjával vettem részt. Ezért gondoltam úgy, hogy újabb négy évig szívesen lennék ennek a sportágnak az elsőszámú vezetője, ami számomra megtiszteltetés.
Megválasztása esetén melyek lesznek a következő négy év legfontosabb feladatai?
Jelen pillanatban egy válsághelyzet kellős közepén vagyunk, amelyet a koronavírus-járvány okozott. Nem tudjuk, hogy mi lesz az idénről 2021-re halasztott tokiói nyári olimpiával, nem tudjuk, hogyan zárul le az olimpiai ciklus, ha lezárul egyáltalán. Ez az egész világ sportját érintő kérdés. Ami a magyar vívósportot illeti, elindult az utánpótlás-nevelésben dolgozó edzők anyagi megbecsülésének folyamata, amelyet mindenképpen folytatnunk kell. Sokat beszélgettem arról Szabó Tünde államtitkár asszonnyal, hogy miként lehet ezt a munkát még hatékonyabban végezni.
Szóba került az utánpótlás edzők programjának bővítése, az edzőképzések kiterjesztése, az elkészült létesítményeink versenyrendezésekre, táborozásokra való szélesebb körű használata, elsősorban vidéken. Szeretném, ha a vidék vívása a mostaninál is erősebb lenne, éppen ezért támogatjuk a Vidékbajnokság megszervezését, valamint az egyetemi- és főiskolai vívás bajnoki rendszerré való fejlesztését.
Fontos számunkra a diákolimpia is, amely szintén az egész országot lefedi, s amelyen több ezer gyerek vesz részt. Idén regionálissá tettük, mert ezzel is erősödnek vidéki bázisaink és további fejlesztési programokat is tudunk hozzá társítani. Vidéki sportéletünkben van még potenciál és ezt szeretnénk a következő ciklusban is kiaknázni.
Két elnöki ciklusa alatt két felnőtt világbajnokságot rendezett Budapest. A következő négy évben vannak hasonló terveik?
Azt mindenki tudja, hogy a nemzetközi sportélet, a különféle sportági vezetők nagyon szeretnek Budapestre jönni, mert tudják, hogy az itteni rendezésben szinte soha nincsen hiba.
A Nemzetközi Vívó Szövetség vezetői is pontosan így vannak ezzel. Például Grand Prix-et rendezünk, amivel kilenc világváros között szerepelünk és a budapesti GP-n bemutatott újítások miatt a mi versenyeink etalont jelentenek a többi rendező városnak is.
A nálunk rendezett világkupákat a versenyzők is nagyon szeretik, mert jó atmoszféra van és mindig sok a néző. Nem véletlen, hogy a Nemzetközi Vívó Szövetséggel való kapcsolattartás során szinte állandó téma, hogy a Magyar Vívó Szövetség milyen világversenyeket tudna még megrendezni.
Az már a most megválasztandó elnökség feladata lesz, hogy a kormányzattal egyeztetve esetleg ide tud-e hozni újabb eseményeket. Itt ne csak a felnőtt VB-re gondoljunk, a FIE folyamatosan kapacitál bennünket különféle utánpótlás-világversenyek rendezésére, vagy éppen kongresszus vagy bizottsági ülések megrendezésére, ami a sportdiplomáciánk erejét mutatja.
Meglepte, hogy ezúttal kihívója is akad? A kétszeres olimpiai bajnok, Szabó Bence is kandidál az elnöki posztért.
Nem lepett meg, mert már nagyon régóta hangoztatja, hogy szeretne ebbe a székbe beülni. Bevallom, nem követem az ő lobbizását, nem tudom, hogy milyen elképzelései vannak, csak azt látom, ami a sajtóban megjelenik.
Az viszont a hivatalossá vált jelölésekből látható, hogy Szabó kandidálása szinte csak az ő személyéről szól, nincs mögötte szakmai stáb, egy elnökség, akikkel közösen képzeli el a munkát, hiszen a jelenlegi jelöltek közül 19 főből 15 fő az általam felkért alelnök és elnökségi tag, például a kétszeres olimpiai bajnok Nagy Tímea.
Olvastam, hogy szerinte nem elégséges a magyar szövetség és a FIE kapcsolata, hogy az MVSZ nyolc év alatt nem adott be egyetlen ötletet sem a nemzetközi szövetségnek. Ezekkel az állításokkal nem tudok mit kezdeni.
Ha nem lenne jó a szakmai kapcsolat, akkor hat év alatt két felnőtt VB-t hogyan rendezhettünk meg? Miközben – és ez nagyon fontos – Szabó Bence úgy lehetett a nemzetközi szövetség végrehajtó bizottságának a tagja, hogy a jelölését a Magyar Vívó Szövetség elnöksége és jómagam is teljes mértékben támogattam.
Ha ezt mi nem tesszük meg, akkor ő aligha ül ott a FIE legfelső döntéshozói testületében. Ezt csak azért mondom, mert sosem kerül szóba, hogyan vezet az út egy ilyen kandidálásig.
Sajnálom, hogy az elmúlt négy évben a párbeszéd teljes hiánya jellemeze a kapcsolatunkat vele. Sokszor olvasom azt is, hogy Szabó Bence a magyar vívás egyetlen jelentős nemzetközi sportdiplomatája. Ez sem igaz, mert az Európai Vívószövetség vezetésében ott dolgozik Boczkó Gábor, akinek a munkájáról felsőfokon nyilatkoznak a kontinentális szövetség vezetői. De magyar sportdiplomaták sora dolgozik a nemzetközi szervezetek különféle bizottságaiban is, mint például Czeglédy Edina és Kamuti Jenő.
Csalódott lesz, ha szombaton nem önt választják meg újra a magyar szövetség elnökének?
Nem hiszem, hogy a csalódottság a legjobb szó erre. Mindenképpen elfogadom a testület döntését, akárhogyan is határoz a grémium. A magyar vívó társadalom el tudja dönteni, mennyit ér az elmúlt nyolc év szakmai munkája, mennyire fontos az a nyugalom és stabilitás, ami a sportágat jellemzi, mennyit számít az, hogy amíg
a 2012-es londoni olimpiára egyetlen csapatunk sem jutott ki, addig 2021-ben akár négy magyar vívócsapat is ott lehet Tokióban.
A sportági támogatások alapjait a sikeres válogatott szereplés alapozza meg. A válogatott a kirakat, de az üvegfal mögött mások is vannak. A teljes magyar vívó utánpótlás, az itt dolgozó szakemberek, a paravívás és még sorolhatnám. Miközben a koronavírus-járvány az egész világ sportéletét foglyul ejtette, a Magyar Vívó Szövetség elnöksége folyamatosan on-line dolgozott, ülésezett. Mindezt azért, hogy akkor, amikor a bevételek nullára estek, a meglévő támogatásokat minden egyes műhelynek ki tudjuk osztani, hogy a járvány senkit se tegyen tönkre.
Más miatt azonban kissé csalódott vagyok. Látom, olvasom azt a kommunikációs támadást, amelyet a másik jelölt mögött álló egyes emberek folytatnak. Kicsit unalmas már azt olvasni, hogy 26 évesen érettségiztem le. Igen, annyi idős voltam. Azt már nem teszik hozzá, hogy utána diplomát is szereztem. Mindezt önerőből, úgy, hogy senki sem állt mögöttem. Folyamatosan a fejemhez vágják, hogy nem vívtam. Tényleg nem. De ma már egy sportszövetségi elnök sikere közel sem azon múlik, hogy az adott sportágat űzte-e, vagy nem.
Nekem nem a lábmunkát kell megtanítanom a versenyzőknek, hanem rendszerben kell gondolkodnom, a sportágat kell menedzselnem és a megfelelő hátteret megteremtenem ahhoz, hogy a magyar vívás sikeres legyen.
Azt mondják, mindig én döntök. Igen, egy elnöknek az is a feladata, hogy miután meghallgatta a munkatársai véleményét, döntést hozzon. Tegyük már fel a kérdést: én döntöttem és állati szerencsém volt, hogy Tokióra a hatból négy csapatunknak is esélye van odaérni (ebből a négyből kettő már biztosan kijutott), vagy a B-verzió az igaz: olyan remek szakemberek vesznek körül, hogy az általuk megteremtett rend, munka, fegyelem és alázat hozta meg a magyar vívásnak ezt a sikert.
Ezekről a dolgokról érdemes beszélni és nem a sportághoz méltatlan kommunikációs offenzíváról, amelyet két-három hatalomra éhes ember folytat ellenem.
A közgyűlés ezeket teszi majd mérlegre szombaton, amikor arról dönt, hogy a következő négy évben ki legyen a Magyar Vívó Szövetség elnöke.