A madridiak az előzetesen megadott kezdő tizeneggyel léptek pályára, ám a Barca mestere, Carles Rexach némi meglepetést okozott azzal, hogy a tervekkel ellentétben nem négy, hanem csak három védőt nevezett a kezdő tizenegyébe. Ennek köszönhetően még egy középpályás, Thiago Motta került be a csapatba, ami jól jelezte, hogy a hazai gárda támadólag szeretne fellépni.
Bajnokok Ligája elődöntő, első mérkőzés:
Barcelona (spanyol) - Real Madrid (spanyol) 0-2 (0-0)
Barcelona, 100 ezer néző
vezette: Frisk (svéd)
Barcelona: Bonano - Reiziger (Geovanni 59.), F. de Boer, Abelardo (Christanval 73.) - Rochemback, Cocu, Motta (Gabri 82.), Luis Enrique - Kluivert, Overmars, Saviola
Real Madrid: Cesar - Salgado, Hierro, Pavon, Roberto Carlos - Makelele, Helguera, Zidane, Solari (F. Conceicao 89.) - Raúl, Guti (McManaman 80.)
gól: Zidane (55.), McManaman (92.)
sárga lap: Luis Enrique (10.), Kluivert (74.), Overmars (84.), illetve Zidane (30.), Salgado (37.), Cesar (73.)
Az első húsz perc a Barcáé volt
![]() |
![]() |
A Barcelona játékosai mindent megpróbáltak (képünkön Gabri húzza vissza Raúlt) |
Reiziger: a leggyengébb láncszem
A fővárosiaknak különösen a bal oldala volt aktív, és Michael Reizigernek alaposan meggyűlt a baja Santiago Solarival, illetve az előretörő Roberto Carlosszal: a két játékos többször is beültette a hintába a holland védőt, ám a beadások rendre pontatlanok voltak. Zidane is egyre többször ért labdához, és igyekezett megtartani azokat, de a hazaiak a középpályán létszámfölényben voltak, így továbbra is ők birtokolták többet a játékszert - mezőnyfölényük azonban gólban nem realizálódott.
Zidane-Cocu 1-0
A szünet után sem változott a játék képe, ám tíz perc elteltével minden fejre állt: a csatársorból visszalépő Raúl mesteri passzal indította Zidane-t, aki a bal oldalon kapura húzott, és mielőtt a kétségbeesetten visszaigyekvő Philip Cocu utolérte volna, a hosszú sarokra emelt. A kissé kinn álló Roberto Bonano ugyan bele tudott ütni a labdába, de az behullott a kapuba. Rexach csak ekkor cserélte le a pocsékul futballozó Reizigert, akinek az oldaláról a Barca a gólt kapta, de nem egy védőt, hanem egy csatárt, Geovannit hozott be a helyére, vagyis innentől kezdve a hazaiak mindössze két hátvéddel játszottak.
McManaman, az "aranycsere"
Ezzel ugyan valóban még nagyobb nyomást tudtak gyakorolni a Real kapujára, ám továbbra is be voltak oltva gól ellen: Luis Enrique centikkel mellé fejelt, Javier Saviola közeli próbálkozását pedig César védte. Ráadásul így a Realnak minden egyes támadása gólszerzéssel kecsegtetett, és csak a vendégeken múlott, hogy nem növelték már ekkor tovább az előnyüket, hiszen Guti kétszer is egyedül tört a kapura, de mindkétszer rosszul célzott. A másik oldalon Geovanni zúgó kapufája okozott izgalmat, és a hosszabbítás perceiben a kitámadó katalánok megkapták a kegyelemdöfést: a csereként beállt Steve McManaman angyali nyugalommal emelt a kapuba.
Az eredmény után kisebbfajta csoda lenne, ha a Barca be tudna jutni a döntőbe, hiszen ehhez három góllal kellene megvernie Madridban a Realt. Noha Rexach mester saját szavai szerint még mindig nem adta fel a reményt, valószínűleg ő is tudja, hogy nyártól már nem kell a Barca kispadján ülnie.
Gaspart: A Barcelona nyerni akar Madridban
A meccs utáni sajtótájékoztatón Charles Rexach, a Barca edzője kifejtette: az eredménnyel elégedetlen, viszont a játékosaival elégedett: "Nagy meccset játszottunk, sok lehetőségünk volt, különösen az első félidőben. Aztán amikor a Real gólt lőtt, visszajött az önbizalmuk is. A második gól előtt kinyíltunk, mert egyenlíteni akartunk."
Joan Gaspart, a Barcelona elnöke azt mondta, a csapatnak nem volt szerencséje, de lát esélyt, hogy a gránátvörös-kékek döntőbe kerüljenek: "Az eredmény nem igazságos, de el kell, hogy fogadjuk. Senki sem gondolhatja, hogy a vereségért megyünk Madridba. Ha a Realnak nem jön ki a lépés, már nagyobb az esélyünk. Kértem a játékosokat, hogy Madridban is hasonló felfogásban játsszanak, mint tették ezt a Nou Campban. A futballisták csalódottak, mert sok lehetőséget elszalasztottak. Nem gondolunk arra, hogy Madridban ne lenne esélyünk."
Fabio Rochemback, a Barca brazil középpályása sem adja fel: "Jól játszottunk az első félidőben, de az első gól végzetesnek bizonyult. Minden a második meccstől függ." "Nehéz lesz nyerni, de nem lehetetlen. Ilyen még egyszer sem fordult elő, hogy ennyi helyzetből nem tudunk gólt lőni" - nyilatkozta Thiago Motta, a Barcelona brazil középpályása.
A madridiak már Glasgow-ról beszélnek
Steve McManaman egyik szeme már Glasgow-n van, a BL-finálé színhelyén: "Glasgow jó kis hely, sőt Liverpooltól sincs messze. Szeretném, ha a Leverkusennel játszanánk, mert a Manchester jobb együttes, mint a német" - mondta a Real második góljának szerzője. Találatával vált biztossá, hogy a madridiak 19 év után győznek Barcelonában, éppen a katalánok védőszentje, Sant Jordi névnapján. A játékos így folytatta: "Önbizalommal játszottunk, igaz, nem voltunk valami fantasztikusak, de a vége felé az ellenfél fölé nőttünk. Gólom megnyugtatóvá tette az előnyt a visszavágó előtt, mert egy gól, az semmi lett volna."
Roberto Carlos figyelmeztetett: "Eddig semmit sem nyertünk, s most sem vagyunk még a döntőben." Del Bosque, a Real szakvezetője is arra hívta fel a figyelmet, hogy a visszavágó még hátravan. A győzelmet annak tulajdonítja, hogy a madridiak széleken vezetett ellentámadásai életveszélyesek voltak.
Ajánlat:
A nap játékosa: Steve McManaman (Real Madrid)
Korábban:
Fórum: