- Hogy viszonyulsz a roncsokhoz?
- Szeretem a roncsmerülést. Kedvenc helyem a Salem Express, ahol többször merültem már, és mindig magával ragad. Szép, izgalmas roncs, bár szomorú a története. (A világ egyik legnagyobb hajókatasztrófája. A Salem Express 1991. december 15-én éjfél körül, utasokkal zsúfoltan, Mekkából visszatérve Safagától nem messze, korallszirtnek ütközött. A probléma az volt, hogy a kapitány a korallzátonyok közt vezette a hajót, hiszen jól ismerte az átjárást, ugyanis éveken keresztül így közlekedett, az amúgy hajókra rendkívül veszélyes vizeken. Az ütközés a hajótest elején komoly repedést keltett, a farrészen óriási nyílást ütött, és az elülső, valamint a hátsó kompkapu azonnal kinyílt. A komp így egy hatalmas csővé alakult a tenger kellős közepén. A két helyen benyomuló víz, néhány (5-6) perc alatt elsüllyesztette a 100 méter hosszú komphajót. Hivatalos adatok szerint 690 utasból csak 180-an élték túl a tragédiát. Nem hivatalos források szerint azonban közel 1600 utas lehetett a hajón. - A szerk.) Első itteni merülésemen 16-17 éves voltam, volt bennem egy kis stressz emiatt, amikor odalent tudatosult bennem, hogy itt milyen tragédia is történt. De volt több roncsmerülésem is, Hurghadában az El Mina legutóbb, az is nagyon tetszett.
- Milyen búvár vagy, bevállalós vagy az óvatos fajta?
- Sajnos a bevállalós típus. Nagyon fiatalon, 13 évesen kezdtem el a búvárkodást, szerettem fogdosni mindent, elbóklásztam, szóval nem voltam fegyelmezett búvár. Persze, azóta már megkomolyodtam, de még most is szeretek rosszalkodni.
- A mélységgel hogy állsz?
- Az engedélyezett 40 métert már többször megjártam, maradjunk ennyiben. Nem vagyok mélységmániás, nyilván nem akarok sem a saját, sem más életével játszani, de nem okoz gondot. Például még sosem éreztem a mélységi mámor jeleit magamon. Egyszer egy nagyon unalmas merülésen elkezdtem bukfencezni, felvettem-elkaptam dolgokat, szóval szórakoztattam magam, erre a párom odajött, megkopogtatott, hogy minden oké? Azt hitte, a nitrogén, pedig csak unatkoztam.
![]() |
Élvezi a másik világot |
- Túrákon mennyire kezelnek másként az emberek?
- Nem szokott ebből gond lenni, leginkább ismerős csapattal megyek egyébként is. Persze mindig vannak újak, akik rám csodálkoznak, de semmi sztárolás. Inkább érdeklődés, kérdezgetnek a munkáról, forgatásról, de ez szerintem természetes, hiszen olyan a munkám, amit kevésbé ismernek az emberek.
- A párod búvárkodik?
- Nem, de csak azért nem, mert még nem került sor a "beavatásra". De érdekli, és szeretné kipróbálni.
- Érdekes helyzet. Általában nem a srácok vonják be a barátnőt a búvárkodásba?
- Hát igen, itt most majd a pasit kell befűzni. Jöjjön be a vízbe legalább, aztán majd meglátjuk.