Az RTL-nél is úgy látják, hogy más az amerikai és az európai ízlés, így például amerikai szituációs komédia itthon még nem aratott hatalmas sikert, más a humor, más a közeg, nagyon nehéz dolga van a fordítóknak. Úgy látják, hogy minden hazai nézettséges összevetés a kintivel csalfa, indokolatlan, pont a kulturális különbségek miatt. Amúgy elsőre általában 13 epizódot rendelnek meg, ennyi fut le ősszel: ha pedig megfelelően teljesít a sorozat, jöhet a tavaszi folytatás. A gyártók, tévécsatornák persze csak az amerikai adatokat nézik. "Néha nem lehet tudni, hogy mi lesz a sorozat sorsa. Mikor elkezdtük vetíteni a Rejtélyek városá-t, akkor még nem tudtuk, hogy odakint bukás lesz. Érdekes módon itthon nagyon sikeres lett, és megértem a rajongókat, hogy csalódottak a félbehagyott sztori miatt. Nem kapott megrendelést a második évadra, a gyártót meg csak a kinti eredmények érdekelték. Van persze ellenpélda is: A szökés-t itthon úgy dobtuk be, hogy már tudtuk, hogy az USA-ban bejött a nézőknek, és lesz második évad, azaz nem fordulhat elő, hogy az első széria végén csak kérdőjelek maradnak a nézőkben" - mondta az RTL Klub programigazgatója.
A TV2 egyetért ebben, Poich Lóránd is úgy látja, hogy az amerikai nézettségnek csak abban van jelentősége, hogy kihúzza-e végig a szezont egy sorozat, siker lesz-e, készül-e folytatás. "Egy ígéretes pilot után azért be lehet lőni a sorozatot. Nem úgy megyünk ki, hogy 'kell egy orvosos sorozat meg egy vicces sitcom', hiszen a tévék hosszú terveket készítenek, jó előre tudják, mi mikor megy adásba. Tudjuk, mit hová teszünk, hogy minél magasabb közönségarányt érjen el" - teszi hozzá.
Érdekes része a vásárlás menetének, a beszerzés folyamatának a kiválasztás pillanata, de hasonlóan izgalmas kérdés, hogy van-e "ipari kémkedés", azaz tudja-e az RTL, hogy mit vett a TV2, és fordítva. Nos, nagyjából tudják egymásról, hogy miféle csodafegyverrel szerelkezett fel a másik, és ne legyen kétségünk: a nézőnek még fogalma sincs arról, hogy mi az új irány, amikor ők már ismerik a rivális főbb kártyáit. Már a kínálatot végignézve megállapítják, hogy mely sorozat mely hazai tévé profiljába illik, majd maguktól a stúdióktól kapják az információt, hogy melyik sorozatok, filmek maradtak raktáron: ebből aztán kiderül, hogy a versenytárs az eredeti kínálatból melyikeket emelte le a polcról. Ebből a hazai tévék látják jó fél évvel, egy évvel korábban, hogy amit vett a másik, az milyen értéket, stílust képvisel. Amit nem tudnak, hogy mikorra időzíti a rivális, mely napon, hánykor megy adásba - ezt logikusan a legutolsó pillanatig titkolják.
Hogy meddig kell átvenni a szerződés szerint meghatározott sorozatokat? Két eset lehetséges: vagy egy meghatározott évadszámot kell megvásárolni, vagy az egészet, az első résztől a végéig. Ez főképp akkor kínos, ha a tengerentúlon éveken át fut, kisebb-nagyobb sikerrel, ám a hazai nézők nem mámorosodnak meg tőle - ilyenkor kerül idővel valami délelőtti vagy éjszakai sávba a műsor, egyfajta megtűrt mostohagyerekként.