A Kőröshegyi völgyhídon történt baleset alakulhatott volna másképpen is
![autópálya, lerobban, leállósáv](https://cdn.origo.hu/2023/12/K-STp5-AilAMFq08-A6zo_705asW1-BgU2UZO5cH9cs/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzFhMTcyYjRjNmQxMTQ2ZDc4NGMxYTQwMjUzNGJkNzc4.webp)
2023. augusztus 14-én, fényes nappal, az M7-es autópályán, a Kőröshegyi völgyhídon döbbenetes, bár szakmai szemmel egyáltalán nem meglepő baleset történt. Egy műszaki hibás Opel személyautó megállt a hídon, és bár félrehúzott, amennyire csak lehetséges volt, perceken belül mégis egy kamion ütközött neki, és a szalagkorláthoz préselte. Szerencsére a balesetben nem sérültek meg súlyosan, de az eset tanulságait érdemes minden sofőrnek levonni.
Bár autópályáról beszélünk, a hidakon, vagy alagutakban, egyes egyéb szakaszokon leállósáv mégsem áll rendelkezésre (mert a szélesebb útpálya kialakítása az ilyen helyeken jelentős költségnövekedést jelentene az építés során). Ezeken a részeken az útkezelő rendre csökkentett sebességet ír elő, a völgyhídon is legfeljebb 110 km/órával haladhatnak a személyautók. Az ilyen szakaszokon műszaki hiba esetén egyetlen választása van a sofőrnek és utasainak: a lehető leggyorsabban fel kell venni a láthatósági mellényt és el kell hagyni a járművet.
Utána az elakadásjelző háromszöget – az úttesten kívül visszagyalogolva – legalább 100 méteres távolságban el kell helyezni az úttesten. Gyaloglás közben pedig telefonon értesíteni kell a közútkezelőket, akik néhány percen belül meg fognak érkezni, és segítenek a veszélyhelyzet szakszerű elhárításában. Hangsúlyozzuk, ilyen helyzetben tilos a hiba elhárítását közúti biztosítás nélkül megkezdeni!
A baleset óta számtalan cikk jelent meg az eset kapcsán, amelyben már olvashattuk a szakértők kommentárjait. Hibás volt a lerobbant autó vezetője, amiért nem az előírások szerint cselekedett és hibás volt a kamion vezetője is, amiért nem észlelte az elakadt, félreállt járművet.
Az Autós Nagykoalíció viszont úgy gondolja, hogy a legfőbb hiba az volt, hogy a végül mozgásképtelenné vált jármű egyáltalán ilyen helyzetbe került. Nem kétséges, vannak olyan esetek, amire nem lehet felkészülni, de ezek esélye is jószerivel minimálisra csökkenthető, amennyiben a járművet rendszeresen karbantartják. Joggal merül fel a kérdés, hogy ez az Opel most forralta fel először a hűtőfolyadékot a motorban? Nem voltak ennek a hibának előjelei? Ha voltak, nem lehetett volna egy karbantartással megakadályozni azt, hogy üzem közben jelentkezzen a kritikus hiba?
A tervszerű megelőző karbantartást mindig időben és minőségben elvégezve ez a lerobbanás is elkerülhető lett volna. Semmilyen okból sem szabad halogatni egy ilyen, menetkészséget alapvetően kockáztató hiba javíttatását. Egy – akár hetekig eltartó, ráadásul nem olcsó – javítás jelentősen visszavetheti egy vállalkozó munkáját és eredményeit, de ebből az esetből is látható, hogy nincs az a költség, ami túl magas lenne, hogy egy ilyen szituációt elkerüljünk. A végeredmény sajnos ugyanaz: nem elég, hogy nem értek oda a munkába, most már autó sincsen, és végződhetett volna még sokkal rosszabbul is.
Ha pedig út közben észleljük, hogy autónk rakoncátlankodik, akkor gondolkodjunk előrelátóan. Álljunk meg időben egy erre szolgáló, biztonságos helyen. Ha pihenőhely már nem elérhető, akkor keressünk egy úgy nevezett leállóöblöt (műszaki- vagy segélykérő öböl), ahol biztonságosan elhagyhatjuk a járművünket és a segítők is megfelelő körülmények között dolgozhatnak. Ezeket a gyorsforgalmi közúthálózaton általában 2-5 km-ként találjuk.
Sok kisebb tényező vezetett ehhez a látványos rongálódással járó, de szerencsés végkimenetelű balesethez. Az emberi tényező mellett itt az infrastruktúra kialakítása, és nem utolsósorban a jármű műszaki állapota vezetett balesethez. A közlekedési szabályok maradéktalan betartása mellett fordítsunk kiemelt figyelmet mindennapi társaink, az autók megfelelő műszaki állapotban tartására is!