Ezek a tippek még mindig működnek a közösségi médiában
![elad, ne így](https://cdn.origo.hu/2023/12/nOmUwrKfAfHQn3YmVm6QeXxOIfOh52ifsFfHAgY3KpU/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2YzZDA3YzljMDY0NDQ4YTFiNmY2ZTU2OWMwYmM3YWZj.webp)
Ideális esetben a hivatalos oldal kicsit magazinként működik. Ha nem releváns vagy érdekes tartalmat oszt meg, ha csak önmagáról beszél és eladni próbál, nem üti át a zajfalat. Meg kell találni a működő mixet. Sok offtopic posztnak van létjogosultsága, a lényeg, hogy karakteres és megjegyezhető legyen az arculat. Content is king. Még mindig.
Hihetetlen, de nyomokban még mindig felfedezhető a céges hozzáállásban a tévhit, hogy itt minden ingyen megy. Pedig mit lehetne kivenni abból a kalapból, amelyikbe nem teszünk bele semmit? A Facebookon a cég akkor éri el az érdeklődőket, ha hirdetést vásárol. Szerencsére kiválóan testre szabható. Megtérül.
Ez is befektetés, mint a promóció, csak az adatbányászatra hasonlít. Munkás, de hoz is. Minden felületen meg lehet találni azokat, akik a posztokhoz kapcsolódó beszélgetésekben hangadók. Ehhez persze éppen a sok kommentet kell átbogarászni, de utána már könnyű: mivel ők is örülnek a helyzetnek, általában nagyon feltűnő helyen osztják meg az elérhetőségüket. Aztán jöhet az üzleti megállapodás. Hiszen nekik már ez a foglalkozásuk.
Öt-hat évvel ezelőtt komoly vita folyt arról, értelmes-e a közösségi médiában a ROI, lehet-e mérni a megtérülést. Ha nem is olyan direkt módon, mint a Kottler-szakmű ismertetése szerint, az interakció adataiban nagy a potenciál. Mindenképp fontos tisztában lenni azzal, egy márka milyen posztokkal, melyik napszakban, mely célcsoportra hirdetve, milyen kampányokkal, milyen termékekkel jut előre. Van sok-sok fizetős eszköz és jó pár ingyenes. A Facebook Page Insights és a Twitter analytics az utóbbi csoportba tartozik, mégis sokat segíthet.
A webkettő beszélgetés, nem monológ. Akkor lesz vásárlás az érdeklődésből, ha a márka körül kialakuló dialógus pörgős és aktuális. Nem kell csacsogni, ellenkezőleg: ha kérdés vetődik fel, vagy feszültség alakul ki, azt érett és normális módon kezelni kell. Ennek az első lépése gyakran elismerni, ha a cég hibázott. Nem nagy ügy – csak annak, aki elblicceli. De a közösségi médiában az őszinteség és a frissesség megtérül.
Sok eszközzel lehet automatizálni a posztokat, ami nagyon kényelmes, de könnyen visszaüt. Aki azt látja, hogy a falát elönti a promóció, különösen kiszámítható időközökben, csettintésnyi idő alatt elfordul a márkától. Aki tehát a közösségi médiával foglalkozik a cégnél, posztoljon következetesen, akkor szólítsa meg a követőit, ha van mit mondania. De ne nyomuljon bele az életükbe, mert az megbosszulja magát.
Jó lenne ugyanazt az intenzív jelenlétet fenntartani Twitteren, Instagramon és a céges blogon, de nem ez a feladat. Az már középtávon is forrásmegvonás – egyszerűen sem idő, sem motiváció nincs mindenhol ugyanannyit posztolni. A hozam sem egyforma. A kézműves fagyizónak vagy az ötvösnek aranybánya lehet a Pinterest és az Insta, viszont totális időpocsékolás az intenzív linkedinezés. Gyorsan kitapasztalhatja, melyik felületnek mi az előnye. Amit aztán már csak erősítenie kell.
(Via)