"Mindenkinek, aki Iránban az emberi jogokat tanulmányozza, félelemben kell élnie a születésétől a haláláig. Én azonban már megtanultam úrrá lenni a félelmemen" - nyilatkozta korábban Ebadi.
Az ügyvédnőt az iráni nők nem hivatalos szóvivőjének tartják. Aktív szerepet vállalt az 1999-es elnökválasztási kampányban is, és az ő küzdelmének is köszönhető, hogy a 270 parlamenti helyből ma 14-et nő tölt be, illetve hogy az elmúlt években több iráni nőt vettek fel az egyetemekre, mint férfit. Ma már a nők olyan állásokat is betölthetnek Iránban, ami korábban a férfiak kiváltsága volt, mint például a buszsofőri állás.
Ebadi íróasztalán a munkahelyén egy mini-Szabadságszobor áll, a falon pedig a washingtoni székhelyű emberi jogi szervezet, a Human Rights Watch levele függ, melyben az áll: "büszkék vagyunk Shirin Ebadira, az ő bátor odaadásáért az alapvető jogokért folyó küzdelemben".
Ebadi nem akarja elhagyni hazáját. "Iráni vagyok, és büszke vagyok származásomra. Itt fogok élni, amíg csak tehetem" - nyilatkozta egyszer.
Az ügyvédnő jelenleg egy értelmiségi ellenzéki családot képvisel, akiknek hozzátartozóit tavaly ölték meg a saját otthounkban.