A Föld 4,6 milliárd éves történetének legnagyobb részét a prekambrium nevű idő foglalja el, amely az eddigi időbeosztás alapján bolygónk születésétől a kambrium időszak elejéig, azaz 590 millió évvel ezelőttig tartott.
Régóta ismeretes azonban, hogy a prekambrium legutolsó szakasza és a "hagyományos" kambrium időszak első fele egy igen "zűrös", de annál fontosabb szakasz a földtörténetben. Körülbelül 700 millió évvel ezelőtt ugyanis az eddigi legkeményebb jégkorszak köszöntött be, amely közel 100 millió évig tartott. Egyes elméletek szerint (ún. hógolyó-föld elmélet) egész bolygónk felszínét jégpáncél borította.
Az ezután lejátszódó eseményeket azonban a földi élet "nagy bumm"-jaként, vagy kambriumi robbanásként emlegetik, mivel az összes fontos állatcsoport ekkor jelenik meg nagy gazdagságban és igen hirtelen az őslénytani anyagban. Ennek oka, hogy a szilárd váz ekkor és szinte egyszerre terjedt el a különféle állatfajoknál. A szilárd váz hirtelen kialakulását és robbanásszerű térhódítását nem tudják pontosan magyarázni. Valószínű, hogy a tengervíz felmelegedése tette lehetővé a benne oldott mész kiválasztását.
Az ősmaradványok ekkortól kezdve nagy gazdagságban lelhetők fel, hiszen a vázak sokkal jobban kövülnek, mint a lágy testrészek - ettől kezdve sokkal több információ áll rendelkezésünkre az élővilág evolúciójáról.
Az élet ekkor még teljesen a tengerekre korlátozódott: a jégkorszak után kialakult sekélytengerek új élőhelyeit számtalan faj népesítette be. Az ízeltlábúak legfejlettebb képviselői - egyúttal a kambrium vezérkövületei - a háromkaréjú ősrákok (Trilobiták) voltak. Nevüket háromosztatú hátpáncéljukról kapták (tri lobosz = három lebeny; gör.). Az ízeltlábúak mellett szivacsok, csalánozók, férgek, puhatestűek, tüskésbőrűek éltek, de megjelentek a gerincesek felé vezető gerinchúros állatok is.