- Mennyire vetted komolyan az olimpiai felkészülést? (cool_71)
- Szerinted? Az egész életemet ennek rendeltem alá az elmúlt egy évben.
- És tudtál figyelni közben a környezetedre, vagy ilyenkor csak a víz van és kizárod a külvilágot? (virag8777)
- Nagyon társasági ember vagyok, ezért nehezemre esett egy dologra koncentrálni. De megérte.
- Mikor tanultál meg úszni? (lalamano)
- Viszonylag későn, hatéves koromban, de tizenegy évesen kezdtem el rendszeresen uszodába járni.
- Ki figyelt fel rád először? (ikork)
- Málnai István, ő tanított meg úszni, és amikor még a fejemet sem nagyon raktam be a vízbe, azt mondta anyukámnak, belőlem még olimpiai bajnok is lehet.
- Mennyi lemondással jár számodra az élsport? Nem volt még olyan érzésed, hogy az egészet hagynád a fenébe? (cool_71)
- Dehogynem, ez is a felkészülés része.
- Nem félsz, hogy a túl sok edzés, am kemény munka miatt egyszercsak megutálod majd az úszást? (virag8777)
- Most nagyon megcsömörlöttem és belefásultam. Remélem, egyszer még meg tudom benne találni az örömöt. Megvárom ezt a pillanatot.
- Mi volt a legkritikusabb pont az életedben? (ikork)
- Volt jópár, az úszással kapcsolatos talán februárban, amikor úgy gondoltam, feladom az egészet és abbahagyom.
- Miért akartad abbahagyni? (ikork)
- Nagyon nyomasztott, hogy mindenki biztos aranyesélyesként emlegetett, és tudtam az egész világ arra készül, hogy megverjen. Kicsit összenyomott a teher.
- Négy év múlva milyen eredményre leszel képes? (zsirbufe_55)
- Úgy gondolom, letettem már annyit az asztalra hogy innentől kezdve tényleg örömből ússzak, és ne az legyen a legfontosabb, hogy milyen eredményeket érek el. Teljesen más szerepet kap az úszás az életemben, hiszen a tanulásra is illene ráállnom.
- Figyelted a többi paralimpikonunkat? Kinek szurkoltál a legjobban? Ki az akinek éremmel kellett volna hazatérnie, de nem sikerült? Hol játszódtak le a legnagyobb drámák? (jean_luc78)
- Legjobban Poprócsi Timinek szurkoltam, ugyanis ő az állandó szobatársam, és nagyon-nagyon jóban vagyunk, de természetesen a vívó lányok is nagyon közel állnak a szívemhez. Azt gondolom, mindenki a maximumot hozta ki magából , így nem tudnék olyat mondani, akinek éremmel kellett volna hazajönnie. A drámákat megmindenki saját maga éli meg, kívülállóként nem emelnék ki egyet sem.
Köszönöm a sok szép kérdést, remélem kielégítő válaszokat tudtam adni. Viszlát!