Olivia Newton-John: borzalmas ellentmondás egy tragikus élet árnyékában
![](https://cdn.origo.hu/2023/12/PCjoqAJYumMuA1maIprYWF5j3Wm_LPd-mjr0mcql2QE/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzM4ZGUzMGVkMTI0MjRlYTZhYmVlMTQyYmQ1ZjUzODhm.webp)
Az 1948. szeptember 26-án, Cambridge-ben született Olivia Newton-John élete egyfelől csupa siker, másfelől rengeteg tragédia. Előkelő, tudós családba született, az apja a náci Enigma-gép megfejtésén is dolgozó, és a hírhedt Rudolf Hesst személyesen letartóztató Brinley Newton-John nyelvészprofesszor, anyai nagyapja a nácik elől az Egyesült Királyságba emigrált Max Born Nobel-díjas fizikus volt.
Olivia Newton-John családja nemes hobbiként, de nemzedékek óta magas szinten zenélt: az anya csellózott és énekelt, az apa (akinek anyja a helyi templomban énekelt) egy ideig operaénekesnek készült, míg a fizikus nagyapa Einstein és más neves tudósok társaságában játszott klasszikusokat.
A háromgyermekes család (Oliviának egy nővére és egy bátyja volt) 1954-ben költözött Cambridge-ből Melbourne-be, amikor Brinley Newton-John az ausztrál egyetem Ormond Kollégiumának dékánja lett.
Az első komolyabb trauma itt érte Olivia Newton-Johnt: nem sokkal később ugyanis a szülei házassága megromlott, 1958-ban elváltak, s mivel ekkoriban még egy válás botrányos eseménynek számított, az apjának le kellett mondania tiszteletre méltó egyetemi állásáról is.
Szülei válása után Olivia tanulmányi eredményei romlani kezdtek, de ez csak az események gyors következménye volt – mivel anyja sokat dolgozott, nővére korán férjhez ment, bátyja egyetemi tanulmányai miatt kollégiumba ment, a kislány rengeteg időt töltött egyedül, főként a rádió előtt, és hamar az összes korabeli slágert kívülről tudta.
Az első együttesét, a Sol Fourt 14 éves korában alapította: három osztálytársnőjével leginkább nővére férjének kávézójában léptek fel, majd önállóan is lehetőséget kapott, így ismerte meg első szerelmét és zenei mentorát, a nála csak pár évvel idősebb, de már befutott énekes-színész-dalszerzőt, Ian Turpie-t.
1963-ban Turpie segítségével lépett fel először a televízióban, a Kevin Dennis Audition című tehetségkutatóban, ahonnan öt alkalom erejéig áthívták a Sunny Side Up című zenés tévéműsorba, majd megnyerte a Sing Sing Sing című tehetségkutatót is.
Két évvel később már a Time For Terry és a Go! Show című műsorok rendszeres szereplője lett (itt ismerte meg Pat Carroll énekesnőt és John Farrar gitáros-dalszerzőt, későbbi zenei producerét és több dalának szerzőjét), majd a korábbi tehetségkutatón nyert londoni "ösztöndíjjal" (nem kevés szülői ráhatásra) nyolc évet töltött szülőhazájában, mert újra szerelmes lett, ezúttal a Shadows együttes gitárosába, Bruce Welchbe, aki az énekes Cliff Richarddal együtt komoly lökést adott a karrierjének.
Igaz, a Toomorrow együttes, ahová Harry Saltzman és Don Kirshner zenei producerek Olivia Newton-Johnt beválogatták (és egy azonos című sci-fit is forgattak 1970-ben az együttes tagjaival) a szakírók szerint a popzene történetének egyik legnagyobb és legköltségesebb bukása lett.
Az igazi áttörést az énekesnő számára Cliff Richard 1971-es kislemezének Don't move Away című duettje jelentette, ekkor figyeltek fel rá igazán.
Hamarosan megjelenhetett az első Newton-John szólólemez is, amelynek címadó dala, az If Not for You (egy Bob Dylan-szerzemény) felkerült a brit és amerikai slágerlisták élmezőnyébe – innentől sikert sikerre halmozott, 1974-ben elnyerte első Grammy-díját, 1975-ben (második Grammy-jét is elnyerve) már koncert- és lemezszerződéssel érkezett az Egyesült Államokba, ahol aztán megkapta minden idők legsikeresebb filmmusicaljének, a Grease (1978, a rendező Randal Kleiser) női főszerepét, amely végérvényesen a csúcsra repítette. Ebben persze nagy szerepe volt partnerének, John Travoltának is.
Az eljátszott szerep minden szempontból óriási hatással volt az életére: 30 évesen elhatározta, hogy maga is átesik azon a nőies változáson, mint az általa életre keltett Sandy. A Grease után következő, 1978 novemberében megjelent, a korábbi countrysabb hangzással is szakító Totally Hot című albumon egy érettebb és öntudatosabb, szexuális kisugárzásával tisztában lévő, azzal élni képes nő mutatkozott be – egy évvel később pedig II. Erzsébettől megkapta a Brit Birodalom Rendje kitüntetést az ausztrál zenei életért végzett munkásságáért.
Első férjét és egyetlen gyerekének (Chloé Rose Lattanzi énekesnő, színésznő) apját, a nála csaknem 12 évvel fiatalabb Matt Lattanzit már a Xanadu (1980) című zenés fantasy forgatásán ismerte meg.
Az akkor 21 éves fiatal férfi szereplőválogatásra érkezett a Newton-John és Gene Kelly főszereplésével készült, nem éppen fényes kritikai és közönségfogadtatásban részesült, LSD-mámorban meghempergetett, görkorcsolyás diszkófilmhez (amely egyébként az 1947-es Down To Earth furcsa remake-je), és olyan jól szerepelt a meghallgatáson, hogy nemcsak a tánckarba került be, de ő lett az énekes-színésznő sztár személyes táncpartnere, akivel Newton-John begyakorolta a táncos jelenetek lépéseit – a munkakapcsolatból pedig előbb barátság, majd szerelem szövődött: 1984-ben összeházasodtak és 1995-ig éltek együtt.
Még a házasságkötés előtt azonban Olivia Newton-John egy újabb, ezúttal életveszélyes traumán esett át.
1983 áprilisában (abban az évben, amikor az énekesnő ismét együtt szerepelt a filmvásznon John Travoltával a közepesnél is gyengébb Két fél egy egész című romantikus-misztikus-krimi vígjátékban, illetve elnyerte pályafutása utolsó Grammy-díját), egy súlyos tudathasadásban szenvedő, a Xanaduért rajongó, de a képzeletet a valóságtól elválasztani képtelen fiatal férfi, bizonyos Michael Owen Perry, miután már egy éve levélben fenyegette az énekesnőt, felkereste Newton-John malibui otthonát, ahol csak a biztonsági őröknek sikerült megakadályozni a merényletet – legalábbis abból, hogy Perry három hónappal később végzett a szüleivel és másik három családtagjával, valamint a férfi házában talált nyomok és egy halállista alapján egyértelműen arra következtettek a hatóságok, hogy Perry arra készült, megöli Newton-Johnt.
Három évvel később megszületett Olivia Newton-John és Matt Lattanzi lánya, az énekesnő az ezt követő időszakot teljes egészében az anyaságnak szentelte –
két évvel később azonban már nem tudta kihordani második gyermekét, és a várandóság előrehaladott állapotában bekövetkezett vetélés után többet nem vállalhatott gyereket.
Az énekesnő életútja innentől fogva (kisebb megszakításokkal ugyan) folyamatos hanyatlástörténet: bár a sztárallűröktől mentes Newton-John haláláig népszerű volt, de folyamatosan alkotó énekesnőként már nem tudott a csúcson maradni, az új zenei anyagai nem tudtak versenyre kelni az olyan, az 1980-as években befutott énekesnőkkel, mint például Madonna (akinek 1991-es, Egy ágyban Madonnával c. filmjében egyébként fel is tűnik).
Az 1990-es évek első fele tragédiák és traumák sorát hozta az énekesnő számára: 1991-ben (az akkor még kezelhetetlen, szörnyű kínokkal járó Wilms-tumorban) meghalt a keresztlánya; 1992-ben becsődölt a korábban sikeres, saját alapítású üzlethálózata, a Koala Blue; és szintén
1992-ben derült ki, hogy mellrákban szenved,
az operáció miatt le kellett mondania azt a 8 hetes, 16 várost érintő koncertkörutat, amelytől énekesi karrierjének újraszárnyalását remélte.
Ráadásul, nem sokkal az operáció előtt tudatták vele telefonon azt is, hogy az apja, ugyancsak hosszan tartó rákbetegség következtében meghalt.
Nem sokkal az operáció után, az őt ért traumák hatására az énekesnő Why me? (azaz, Miért én?) címmel jelentetett meg dalt, de az amerikai közönség közömbösen fogadta. S bár 1994-ben a Karácsonyi románc című filmmel sikerült meggyőznie a kritikusokat és a közönséget (a Sheldon Larry rendezte filmben együtt szerepel a lányával), az évtized első felének traumáit megromlott házassága és 1995-ös válása zárta.
Az ezt követő tíz évben ugyan kisebb sikerek következtek (köszönhetően például a sydney-i 2000. évi nyári olimpiai játékok megnyitójának, a 'Tis The Season című karácsonyi lemeznek, Cliff Richards pályafutásának 40. jubileumi koncertsorozatának, a csődbe ment vállalkozás újraindításának, valamint az Indigo: Women of Song című album mérsékelt sikerének), de 2003-ban és 2005-ben két újabb tragédia következett:
először az énekesnő édesanyja halt meg, majd két évvel később akkori élettársa, a filmes szakember Patrick McDermott 2005. június 30-án eltűnt a Freedom nevű, horgászcsoportokat szállító hajóról,
s bár a férfi valódi sorsa ismeretlen, így a vizsgálatot a hatóságok konkrét eredmény nélkül zárták le, sem a balesetet, sem a szándékos eltűnést, de az öngyilkosságot sem lehetett kizárni, mivel mint később kiderült, a férfi vállalkozása csődbe ment, komoly adósságokat halmozott fel, amelyekről a barátnőjének sem mert szólni.
Olivia Newton-John ezt követően teljesen összetört. Hónapokig antidepresszánsokat szedett, pszichiáterek kezelték, fájdalmán nem enyhített sem az Ausztrália Rendje kitüntetés, sem az, hogy környezetbarát wellness vállalkozása, a Gaia felkerült Ausztrália legjobb és legelismertebb wellness helyei közé.
Három évvel később újra férjhez ment, az üzletember és elkötelezett természet- és állatvédő John Easterlinghez, akivel együtt a természetvédelem és az egészséges életmód és az alternatív gyógymódok egyik legismertebb szószólója lett – csakhogy nem sokkal azután, hogy 2017-ben ismét daganatot diagnosztizáltak Newton-John testében (harmadszor újult ki a mellrákja, ezúttal kiderült, a betegség átterjedt a csípőcsontjára is), az alternatív gyógy- és fájdalomcsillapító módok egyikeként (meglehetősen ellentmondásos módon) a marihuánafogyasztást kezdte propagálni.
Azaz, bár kapott rendes orvosi kezelést is, a droghasználattól remélte a gyógyulást, erről több tévéműsorban is nyilatkozott, beismerve, hogy a marihuánát a kifejezetten az Amazonas vidékéről származó gyógynövényekből készített gyógyteák, kivonatok, szépészeti szerek gyártására és forgalmazására alapított Amazon Herb Company tulajdonosa, azaz a férje (és Oregonban saját marihuánaültevényt birtokló lánya) termesztette számára.
A rákkal való három évtizedes küzdelem után, 2022. augusztus 8-án halt meg.